Постанова
Іменем України
 
20 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 346/5164/14-ц
провадження № 61-13644св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Тітова М. Ю., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа - акціонерне товариство «УкрСиббанк», 
розглянув у порядку письмового  провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року у складі колегії суддів: Василишин Л. В., Горейко М. Д., Максюти І. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до                 ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Виділено                           ОСОБА_1 у власність зі спільного майна подружжя: житловий будинок, який знаходиться на АДРЕСА_1 та 1/2 частину автомобіля BMW 530 D, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Залишено у власності ОСОБА_2 із спільного майна подружжя: квартиру АДРЕСА_2 , 1/2 частину автомобіля BMW 530 D, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , та все нажите в шлюбі інше рухоме майно, яке знаходиться в даній квартирі.                        У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Згідно додаткового рішення Коломийського міськрайонного суду від                     24 квітня 2015 року до складу залишеного рішенням Коломийського міськрайонного суду від 11 лютого 2015 року у власності відповідача «нажитого в шлюбі іншого рухомого майна» належить: холодильник марки «L.G.» вартістю 12 000 грн, кавовий апарат - 3 000 грн, телевізор марки «Самсунг» - 8 000 грн, пральна машина марки «Самсунг» - 5 000 грн, ноутбук марки «Асус» - 3 500 грн, планшет марки «Самсунг» - 4 900 грн, соковижималка марки «Кенвуд» - 1 500 грн, миючий пилосос марки «Кархер» - 2 000 грн. фотоапарат марки «Кенон» - 5 000 грн, пилотяг марки «L.G.» - 1 300 грн, велосипед - 4 500 грн, праска марки «Браун» - 1 200 грн.
Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня              2015 року рішення Коломийського міськрайонного суду від 11 лютого                2015 року та додаткове рішення від 24 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове. 
Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Виділено у власність                      ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 : на першому поверсі: № 11 (сходова) площею 18,7 кв. м вартістю 144 526 грн, № 111 (тамбур) площею 2,4 кв. м вартістю 18 548 грн, № 1-2А (частина холу) площею 7,3 вартістю 56 419 грн, №1-3 (кабінет) вартістю               116 703 грн; на мансардному поверсі: № 1У (сходова) площею 8,4 кв. м вартістю 57 519 грн, №1-8 (коридор) площею 8,1 кв. м вартістю 57 844 грн,         № 1-9 (житлова кімната) площею 11,4 кв. м вартістю 81 410 грн, № 1-10 (житлова кімната) площею 15,4 кв. м вартістю 105 453 грн, №1-11 (житлова кімната) площею 15,6 кв. м вартістю 106822 грн, №1-12 (санвузол) площею 6,3 кв. м вартістю 43 139 грн, №1-13 (хол) площею 32,2 кв. м вартістю                    229 950 грн, № 1-14 (гардеробна) площею 42,1 кв. м вартістю 300 650 грн, що в загальному становить 183 кв. м по будинку в цілому загальною вартістю                      1 318 983 грн та становить 65,4 % від загальної (корисної) площі будинку в цілому або 63,1 % від загальної вартості будинку в цілому.
Зобов`язано ОСОБА_1 переобладнати одне із приміщень № 1-3 або № 1-9 на кухню.
Виділено у власність ОСОБА_2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: на першому поверсі приміщення 1 (гараж) площею 22,9 кв. м вартістю 199 642 грн, приміщення 1-1 (кухня) площею 11,1 кв. м вартістю 85 788 грн, приміщення 1-2Б (частина холу) площею 31,6 кв. м вартістю 244 228 грн, приміщення 1-4 (паливна) площею 12,2 кв. м вартістю 94 290 грн, приміщення 1-5 санвузол площею 6,7 кв. м вартістю 51 782 грн, приміщення 1-6 (коридор) площею 4,8 кв. м вартістю   59 510 грн, приміщення 1-7 (кладова) площею 4,8 кв. м, вартістю 37 097 грн, що в загальному становить 97 кв. м по будинку загальною вартістю                       772 337грн та становить 34,6% від загальної (корисної) площі будинку в цілому або 36,9 % від загальної вартості будинку в цілому. Колодязь вартістю 13 408 грн залишено у спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Для ізоляції та можливості користуватися окремо виділеними приміщеннями будинку зобов`язано співвласників спірного будинку за власні кошти влаштувати в холі № 1-2 цегляну перегородку у відповідності із висновком експерта, переобладнати згідно проектно-кошторисної документації спеціалізованих організацій електрозабезпечення, водопостачання, каналізацію, газопостачання та опалення житлового будинку.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 273 323 грн грошової компенсації за відмінність ідеальних часток співвласників у спірному домоволодінні.
Виділено у власність ОСОБА_2 автомашину марки БМВ 530Д, реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 275 142 грн. Стягнуто з                 ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частку спірної автомашини в сумі 137 571 грн.
Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право приватної власності по Ѕ  частині за кожним на квартиру АДРЕСА_2 .
З рухомих речей виділено у власність ОСОБА_1 холодильник марки «ЛГ» вартістю 12 000 грн, ноутбук вартістю 7 500 грн, планшет вартістю                     4 900 грн, пральну машинку «Самсунг» вартістю 5 000 грн, а всього на загальну суму 29 400 грн.
Виділено у власність ОСОБА_2 телевізор «Самсунг» вартістю                                   11 000 грн, велосипед вартістю 4 500 грн, пилотяг марки «ЛГ» вартістю                      1 900 грн, фотоапарат вартістю 5 000 грн, кавовий апарат вартістю 3 000 грн, миючий пилотяг вартістю 2 000 грн, праску «Браун» вартістю 1 200 грн, соковижималку «Кенвуд» вартістю 1 500 грн, а всього на загальну суму                     30 100 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 350 грн компенсації до рівності часток у спірному рухомому майні.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви
12 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року у справі № 346/5164/14-ц та просила поновити строк на її подання.
Вказувала, що підставою для перегляду рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року є обставини, встановлені ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04 вересня 2019 року під час розгляду в суді кримінального провадження у справі № 344/13410/19. Зокрема, судом було встановлено, що експерт ОСОБА_5 склав завідомо неправдивий висновок та надав його суду під час вирішення цивільної справи № 346/5164/14-ц.
Крім того, що зазначала, що пропустила строк на подачу цієї заяви з поважних причин, оскільки у період із 02 червня 2019 року до 16 квітня                    2021 року перебувала у відрядженні за межами України; має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які часто хворіють; упродовж 2019-2020 років вона також періодично хворіла, перебувала на амбулаторному лікуванні.  Крім того, пропуск строку зумовлений карантинними заходами, вжитими на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року  № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».
Посилаючись на вказані обставини, просила визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від               19 жовтня 2015 року та поновити цей строк.
Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року відмовлено.
У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року у даній справі відмовлено.
Проаналізувавши в сукупності всі наведені факти, апеляційний суд дійшов висновку про те, що протягом часу з дати набрання законної сили ухвалою суду у кримінальній справі ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість реалізувати своє процесуальне право на подання заяви про перегляд як особисто, так і через представника, однак таким не скористалася. Наведені нею обставини не спростовують її об`єктивну можливість як за спірний проміжок часу, зокрема  з 13 вересня 2019 року до 13 жовтня 2019 року, так й інші тривалі проміжки часу перебування останньої в Україні між виїздами скористатися правом подати заяву.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
09 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення, справу направити на новий апеляційний розгляд. 
Підставами касаційного оскарження заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, а саме суд не врахував всіх обставин, які зазначені заявником, як причини поважності пропуску строку звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного рішення.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року.
Відкрито касаційне провадження у даній справі.
Витребувано з Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області справу № 346/5164/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - акціонерне товариство «УкрСиббанк», про поділ майна подружжя. 
Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року справу № 346/5164/14-ц призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Обставини справи
Встановлено, що ОСОБА_1 подала заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року у справі № 346/5164/14-ц  із пропуском строку, встановленого пунктом 2 частини першої статті 424 ЦПК України, з клопотанням про його поновлення.
Підставою для перегляду рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року зазначала обставини, встановлені ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04 вересня 2019 року під час розгляду в суді кримінального провадження у справі № 344/13410/19. Зокрема, судом було встановлено, що експерт Стельмахович Є. В. склав завідомо неправдивий висновок та надав його суду під час вирішення цивільної справи № 346/5164/14-ц.
Апеляційний суд, виходячи з того, що наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку та подані до них докази не дають можливості суду дійти висновку щодо їх поважності, ухвалою від 21 квітня 2021 року залишив заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від                  19 жовтня 2015 року без руху та надав строк на усунення недоліків для надання обґрунтування причин пропуску строку подання наведеної заяви.
24 травня 2021 року на виконання вимог зазначеної ухвали суду ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року.
У заяві зазначила, що строк пропустила з поважних причин, зокрема:
- у період з 02 червня 2019 року до 16 квітня 2021 року вона виїжджала у відрядження за кордон;
- має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які часто хворіють, про що свідчать долучені довідки з медичних закладів;
- упродовж 2019-2020 років вона також періодично хворіла, перебувала на амбулаторному лікуванні, про що є відповідні довідки медичних закладів;
- пропуск строку зумовлений також карантинними заходами, вжитими на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року               № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».
Апеляційний суд, проаналізувавши в сукупності всі наведені заявницею факти, дійшов висновку, що протягом часу з дати набрання законної сили ухвалою суду у кримінальній справі вона мала об`єктивну можливість реалізувати своє процесуальне право на подання заяви про перегляд як особисто так і через представника, однак цим правом не скористалися, у зв`язку з чим відмовив у поновленні строку на подання заяви та у відкритті провадження за її заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Межі та підстави касаційного перегляду 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт четвертий частини другої статті 389 ЦПК України). 
Підставами касаційного оскарження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року є посилання на порушення судом норм процесуального права, а саме суд не врахував всіх обставин, які зазначені заявником, як причини поважності пропуску строку звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного рішення. 
Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Позиція Верховного Суду 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема є встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.
За приписами пункту 2 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав законної сили.
Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.
Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.
Поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. 
Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, суди мають враховувати, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і незалежних від волі та поведінки особи причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного проміжку часу без поважних причин, таке рішення  порушує принцип правової визначеності.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, процесуальним законом встановлені часові обмеження на вчинення тих чи інших процесуальних дій, у цій справі йдеться про подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.
У справі, яка є предметом перегляду, апеляційний суд установив, що ухвала Івано-Франківського міського суду від 04 вересня 2019 року, на яку заявник посилається як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, постановлена судом у присутності ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_7 . Ухвала набрала законної сили 12 вересня 2019 року та з 13 вересня 2019 року розпочався перебіг процесуального строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Між тим, заява про перегляд рішення суду Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 жовтня 2015 року за нововиявленими обставинами направлена заявником поштовим відправленням 09 квітня 2021 року, а саме через понад півтора роки після прийняття ухвали від                              04 вересня 2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого пунктом 2 частини другої статті 424 ЦПК України.
Оцінка вказаних ОСОБА_1 у клопотанні обставин не надала апеляційному суду можливість визнати їх непереборними чи такими, що перешкодили своєчасно реалізувати своє право на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Встановивши, що ОСОБА_1 пропущений встановлений пунктом 2 частини першої статті 424 ЦПК України тридцятиденний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та не наведено достатніх і обґрунтованих причин поважності пропуску цього строку, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для його поновлення та розгляду вказаної заяви по суті.
Верховний Суд погоджується із висновком суду апеляційної інстанції.
Безпідставне поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом перевірки апеляційного суду та їм надана належна оцінка, як кожному окремо, так і у їх сукупності.
Інші наведені в касаційній скарзі аргументи не спростовують висновків апеляційного суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, зводяться до переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень розгляду справи у суді касаційної інстанції, передбачених у статті 400 ЦПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлене без додержання норм процесуального права. 
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскарженого судового рішення  - без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 28 травня 2021 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
 Головуючий                                                  М. Є. Червинська
 
 Судді:                                                              С. Ю. Бурлаков
 
                                                                           А. Ю. Зайцев
 
                                                                           В. М. Коротун
 
                                                                            М. Ю. Тітов