ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3097/21	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,
при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Одесі, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У березні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови ОСОБА_1 , листом № 2031-1467/Д-02/8-1500/21 від 15 лютого 2021 року, у проведенні перерахунку пенсії з 05 березня 2019 року та з 01 лютого 2020 року з врахуванням нових розмірів грошового забезпечення, що зазначені в оновлених довідках Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року та станом на 01 лютого 2020 року, від 05 січня 2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії з 05 березня 2019 року та з 01 лютого 2020 року з врахуванням нових розмірів грошового забезпечення, що зазначені в оновлених довідках Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року та станом на 01 лютого 2020 року, від 05 січня 2021 року, без обмеження її максимального розміру зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася унаслідок проведеного перерахунку, за період з 01 квітня 2019 року та з 01 лютого 2020 року по день фактичного проведення перерахунку. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача № ЮО111252 станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО111252 про розмір грошового забезпечення, проте, ГУ ПФУ в Одеській області відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви з посиланням на те, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року, інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними та такими, що порушують право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО111252 від 05.01.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО111252 від 05.01.2021 року, виданої станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та винести нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивачу призначена пенсія до набрання чинності нормативно-правовими актами, якими встановлені обмеження пенсії, а тому, відповідно перерахунок пенсії позивача має бути здійснений без обмеження максимальним розміром, що помилково не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що пенсія позивача не досягає максимального розміру та відповідачем не обмежено розмір пенсії позивача, а тому, відсутні підстави для задоволення позову в частині перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру. Крім того, відповідач вказує, що розмір пенсії позивача підлягає обмеженню на підставі статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яка неконституційною не визнавалась, є чинною та обов`язковою до виконання органами Пенсійного фонду України. 
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи. 
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».  
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року по адміністративній справі № 420/8282/20 позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій з відмови у наданні довідок про розмір грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено:
- визнано протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови листом від 04.08.2020 р. (вих. № 7142) ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії;
- зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року, відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 року та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку з 01.04.2019 року основного розміру пенсії позивача. 
На виконання вищевказаного рішення, Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку № ЮО111252 від 05.01.2021 року, виготовлену станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року про розмір грошового забезпечення позивача.
Згідно довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО111252 від 05.01.2021 року, грошове забезпечення з 05.03.2019 року та з 01.02.2020 року встановлено згідно рішення суду за посадою: начальник відділення Південного територіального управління військової служби правопорядку, становить: 1) станом на 05.03.2019 року: посадовий оклад – 5640,00 грн.; оклад за військове звання – 1410,00 грн.; надбавка за вислугу років 50,00% - 3525,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65,00% - 6873,75 грн.; надбавка таємність 15,00% - 846,00 грн.; премія 35% - 1974,00 грн.; всього грошове забезпечення для обчислення пенсії – 20268,75 грн.; 2) станом на 01.02.2020 року: посадовий оклад – 7560,00 грн.; оклад за військове звання – 1890,00 грн.; надбавка за вислугу років 50,00% - 4725,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65,00% - 9213,75 грн.; надбавка таємність 15,00% - 1134,00 грн.; премія 35% - 2646,00 грн.; всього грошове забезпечення для обчислення пенсії – 27168,75 грн.
26 січня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО111252 від 05.01.2021 року.      
Листом за № 2031-1467/Д/02/8-1500/21 від 15 лютого 2021 року, відповідач повідомив позивача, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103 інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, а тому, відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки. 
Не погоджуючись з відмовою відповідача в перерахунку пенсії та здійсненні відповідних виплат, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача у зв`язку з отриманням оновленої довідки уповноваженого органу про грошове забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року виник обов`язок з проведення перерахунку пенсії.
Щодо позовних вимог позивача про здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру, суд першої інстанції зазначив, що відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача з мотивів відсутності підстав для її перерахунку на підставі оновленої довідки та оскільки перерахунок за вказаним рішенням здійснено не було, а в рамках вказаної справи не оскаржується рішення, дії чи бездіяльність відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії, в цій частині позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.   
Рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні позову щодо перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру. 
В свою чергу, в іншій частині рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржено. 
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, у даній справі суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні позову щодо перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру.
Відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (редакція від 19.06.2011 року, підстава - 2857-VI) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. 
Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності 01.10.2011 року, у статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, частину п`яту викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі  заслуги  перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність». 
Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01.01.2016 року) у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» частину п`яту статті 43 доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».
Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з клопотанням визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення другого речення частини п`ятої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами у взаємозв`язку з пунктом 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.
У рішенні від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 Конституційним Судом України зазначено, що відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12 квітня 2016 року № 1080-VIII статтю 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті, що не перешкоджає проведенню її перевірки на відповідність Конституції України (конституційність).
Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у ч. 7 ст. 43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Проте, на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, а саме станом на 01.01.2017 року, ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016 року Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.
Набуття чинності з 1 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII не викликає автоматичного відновлення дії ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.
Отже, положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 20.12.2016 року є такими, що втратили чинність.
Це означає, що стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає положень про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, що повністю спростовує доводи відповідача щодо застосування наведених норм матеріального права. 
Правова позиція апеляційного суду у даній справі цілком відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, викладеним, зокрема, у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17.
На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо обґрунтованості заявлених вимог та протиправності дій відповідача щодо обмеження призначеної та перерахованої позивачу пенсії максимальним розміром - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Що стосується посилань суду першої інстанції на передчасність заявлених вимог щодо перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає, що, як у відзиві на позовну заяву, так і у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач вказує на те, що пенсія позивача підлягає виплаті з обмеженням її максимального розміру - десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, відповідач у даній справі оспорює право позивача на перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру, а тому, це питання є предметом розгляду даної справи та підлягає оцінці судом, що помилково не було встановлено судом першої інстанції. 
Враховуючи, що судом у даній справі встановлено протиправність дій відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії на рівні десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром.
З огляду на викладене, враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, на підставі ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог, які стосуються перерахунку та виплати пенсії без обмеження розміром, із прийняттям у вказаній частині нового рішення, яким задовольнити відповідну частину вимог.
Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні вимог, які стосуються перерахунку та виплати пенсії без обмеження розміром скасувати та прийняти у вказаній частині нове рішення, яким задовольнити відповідну частину вимог.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року залишити без зміг. 
Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Повний текст судового рішення складено 11.10.2021 року.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик