ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року

м. Київ
справа № 320/6298/19
провадження № К/9901/22862/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа – ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі суддів:           Степанюка А.Г., Горяйнова А.М., Епель О.В. від 12 серпня 2020 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа – ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, у якому просила:
– визнати протиправним та скасувати рішення Міноборони України від                                09 серпня 2019 року, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 105, щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;
– зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити                 ОСОБА_1 , дочці загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України від                 09 серпня 2019 року, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 105, щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , дочці загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року.                             

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується зокрема членам сім`ї військовослужбовця і у разі, якщо смерть військовослужбовця настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби 

4. Оскільки смерть ОСОБА_2 настала у період одного року після звільнення з військової служби, а причиною смерті стало захворювання пов`язане із проходженням військової служби, ОСОБА_1 , як дочка загиблого військовослужбовця має право на отримання  одноразової грошової допомоги. 

5. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

6. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що виплата одноразової грошової допомоги сім`ї загиблого (померлого) проводиться лише у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

7. З моменту виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини особа втрачає статус військовослужбовця у розумінні законодавства.

8. Не зважаючи на те, що причина смерті ОСОБА_3 і пов`язана із захистом Батьківщини, однак на час смерті ОСОБА_2 не був військовослужбовцем, у його дочки  відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги визначеної Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_4 звернулась із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського  апеляційного адміністративного суду від          12 серпня 2020 року, а рішення Київського окружного адміністративного суду від             21 квітня 2020 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на підпункт 2 пункту 4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 334), а резолютивну частину рішення – залишити без змін.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 та має пільги встановлені для сімей загиблих ветеранів війни відповідно до статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

11. ОСОБА_2 у період з 17 липня 2015 року по 05 серпня 2015 року, з                         06 серпня 2015 року по 07 серпня 2015 року, з 22 серпня 2015 року по                                  16 вересня 2015 року, з 25 листопада 2015 року по 22 липня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції.

12. Як вбачається з матеріалів справи, 26 лютого 2018 року між командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу.

13. Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 111 від                          05 червня 2018 року старшого сержанта ОСОБА_2 гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 65-РС від 05 червня 2018 року у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до частини 8 з урахуванням вимог частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

14. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18 червня 2018 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Велика Олександрівка, Бориспільського району, Київської області, Україна.

15. Експертним висновком № 244 установлено, що смерть ОСОБА_2 настала від захворювання – цирозу печінки з розвитком кровотечі з венозно розширених вен стравоходу; будь-яких тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупа не виявлено. В крові трупа виявлено етиловий спирт 1,99%, метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери не виявлені.

16. Згідно витягу з протоколу Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв  № 2238 від 15 серпня 2018 року захворювання старшого сержанта ОСОБА_2 встановлено, що захворювання та причини смерті пов`язані із захистом Батьківщини.

17. 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського об`єднаного військового комісаріату із заявою про виплату  одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 в результаті захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини.

18. 27 лютого 2019 року Бориспільським об`єднаним військовим комісаріатом заяву ОСОБА_6 про виплату  одноразової грошової допомоги направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

19. Київським обласним військовим комісаріатом направлено документи               ОСОБА_1 на адресу Міністерства оборони України.

20. Рішенням Міністерства оборони України від 09 серпня 2019 року, оформленим протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 105 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Підставами відмови стало перебування ОСОБА_2 на день смерті в стані алкогольного сп`яніння (1,99%) та відсутність в останнього статусу військовослужбовця.

21. Не погоджуючись із відмовою відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

22.  Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано правову позицію щодо застосування положень частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», викладену Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2018 року у справі                         № 761/18099/15-а, згідно якої допомога передбачена частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби. 

23. Також скаржниця зазначає, що оскільки причиною смерті ОСОБА_2 стало захворювання пов`язане з виконанням ним обов`язків військової служби, відтак незалежно від часу його звільнення з військової служби, відповідно до частин другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975  (у редакції чинній на момент смерті ОСОБА_2 ) наявні відповідні підстави для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

24. Крім того, позивачка зазначає, що оскільки суд першої інстанції у своєму рішенні помилково застосував до спірних правовідносин норму, яка не була чинною на момент їх виникнення, вказане рішення підлягає зміні у його мотивувальній частині шляхом виключення з неї посилання на підпункт 2 пункту 4 Порядку призначення і ви плати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (у редакції постанови Кабінету Міністрів  України від 17 квітня 2019 року № 334). 

25. Міністерством оборони України подано відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року, у якому воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції – без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

27. Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; тут та надалі) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

28. Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

29. Пунктом 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

30. Зі змісту вказаних норм вбачається, що допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби незалежно від часу звільнення з військової служби.

31. Визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Наявність статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період проходження військової служби.

32. Норми статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку із складністю їх конструкції допускають неоднозначне трактування, внаслідок чого і виник спір. Проте, на переконання суду інше тлумачення вказаної норми, ніж зазначене судом, не відображало б мети законодавця при прийнятті цього закону.

33. У разі, якщо б законодавець пов`язував право сім`ї на допомогу лише з фактом смерті (загибелі) особи, яка була військовослужбовцем на час смерті, він би обмежився запровадженням норм про наявність відповідного права у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

34. Натомість, закон містить також і положення про наявність права на допомогу у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби чи проходження військової служби. Отже в такому випадку допомога призначається незалежно від часу звільнення з військової служби.

35. Правова позиція щодо застосування наведених норм права у схожих правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а,  від 13 травня 2020 року у справі № 489/4898/16-а та від          15 липня 2021 року у справі № 320/5434/18 і колегія суддів не вбачає підстав відступати від такої.

36. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 дійсно не був військовослужбовцем, проте його захворювання, яке призвело до смерті, було безпосередньо пов`язане із виконанням ним обов`язків військової служби.

37. Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

38. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

39. Судами у даній справі встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії             НОМЕР_3 . 

40. Відповідно до пункту «а» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на                         01 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

41. Частиною дев`ятою статті 16-3 цього Закону встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

42. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі – Порядок № 975).

43. Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

44. Згідно із пунктом 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала: 1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

45. Пунктом 5 Порядку № 795 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року.

46. З урахуванням того, що право на отримання одноразової грошової допомоги членами сім`ї військовослужбовця не залежить від наявності останнього на момент смерті статусу військовослужбовця, а безпосередньо пов`язане із наявністю зв`язку між смертю особи та захворюванням, отриманим під час виконанням ним обов`язків військової служби, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у позивачки права на отримання гарантованої державою соціальної допомоги.

47. На час смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та звернення ОСОБА_1 до військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги   (20 лютого 2019 року) пункт 4 Порядку № 975 діяв в такій редакції:
«Одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала:
1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;
2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;
3) під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві військовослужбовцем строкової служби, військовозобов`язаним та резервістом, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

48. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 334 «Про внесення змін до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» пункт 4 Порядку № 975 викладено в такій редакції:
«Одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві».

49. Як убачається з рішення Київського окружного адміністративного суду від                  21 квітня 2020 року судом застосовано редакцію пункту 4 Порядку № 975 у редакції постанови  Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 334, тобто норму, яка не існувала на час виникнення спірних правовідносин.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

51. Зважаючи на те, що судом першої інстанції фактично по суті правильно вирішено спір, однак застосовано норму, яка не підлягає застосуванню, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції зміні, шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на підпункт 2 пункту 4 Порядку № 975. 

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року скасувати.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на підпункт 2 пункту 4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від                 25 грудня 2013 року № 975.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від                           21 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

        Суддя-доповідач                                                                                      Н.В. Коваленко

Судді                                                                                                            Я.О.  Берназюк 
                                                                                                                     І.В.  Желєзний