ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9998/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року ( суддя першої інстанції Букіна Л.Є.) у справі №160/9998/21 за позовом   ОСОБА_1  до  Дніпропетровської обласної прокуратури,  Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора  , Офіса Генерального прокурора    про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- 
ВСТАВНОВИВ:
22.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позом до Дніпропетровської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, в якому просив:
визнати протиправними дії Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора щодо ОСОБА_1 з питань проведення першого етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;
визнати протиправним та скасувати рішення №164 від 02.04.2020 року Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про неуспішне проходження прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координаті правоохоронної діяльності прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури - ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки
визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області від 16.04.2021 року за №1015к про звільнення позивача - ОСОБА_1 з прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Дніпропетровської обласної прокуратури та органів прокуратури;
поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Дніпропетровської обласної прокуратури та органів прокуратури;
стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури, на користь позивача заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 16.04.2021 року до дати фактичного поновлення на роботі, у порядку та за алгоритмом, визначеним постановами Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., якою затверджено і Порядок обчислення середньої заробітної плати, та №1155 від 11.12.2019 р. “Про умови оплати праці прокурорів”, яка набрала чинності 16.01.2021 р., з урахуванням п. З Розділу II Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” №113-ІХ.
Ухвалою  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №160/9998/21 вказаний позов повернуто позивачу.  Суд першої інстанції, повертаючи позов, встановив, що позивач  вже звертався   з цим позовом до суду та ухвалою від 17.06.21 р.  у справі № 160/7765/21  позовну  заяву повернуто позивачу. Правом на оскарження ухвали суду  у  зазначеній справі, позивач не  скористався.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду    першої інстанції від 22.07.21 р. у  даній справі, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №160/9998/21, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що   на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 червня 2021 року про залишення позову без руху , позивачем    подано заяву  про поновлення строку, в якій були зазначені поважні причини для його поновлення. Проте, суд неповно з`ясувавши обставини справи, прийняв оскаржувану ухвалу про повернення позову. 
           Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог  ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновків, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.
Повертаючи позов , суд першої інстанції виходив з відсутності у заяві про поновлення строку звернення до суду, наданої на виконання ухвали  суду від 29.06.2021 якою позов був залишений без руху,  зазначення поважних причин для його поновлення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Предметом оскарження у справі є  рішення №164 від 02.04.2020 року Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про неуспішне проходження прокурора ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та  наказ прокурора Дніпропетровської області від 16.04.2021 року за №1015к про звільнення позивача - ОСОБА_1 з прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Дніпропетровської обласної прокуратури та органів прокуратури.
Також, позивач заявляє вимоги про поновлення на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Дніпропетровської обласної прокуратури та органів прокуратури та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.04.2021 до дати фактичного поновлення на роботі.
З посисланням  на  ч. 1ст. 122 КАС України   суд першої інстанції зазначив, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст. 122 КАС України).
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5ст. 122 КАС України).
Пунктом 17 ч. 1ст. 4 КАСУкраїни  встановлено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Згідно із ч.1.2 ст. 123 цього Кодексу у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
З аналізу вказаних законодавчих норм убачається, що у випадку, коли особа вважає, що її права при звільненні з публічної служби були порушені, вона має право звернутися до суду у більш стислі строки, ніж на загальних підставах. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту у судовому порядку.
Колегія суддів зазначає, що оскільки цей спір виник з приводу проходження та звільнення з публічної служби, то до спірних відносин підлягає застосуванню місячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ч.5  ст. 122 КАС України.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи слідує, що разом з позовом позивачем   надано заяву про поновлення строку.
В обгрунтування поважності причин пропуску строку позивач  зазначив, що  поважними на його думку є ті причини, що він з вимогою про скасування наказу прокурора Дніпропетровської області від 16.04.2021 року за №1015к  звернувся у межах місячного строку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, однак ухвалою суду від 17.06.2021 року позовну заяву йому було повернуто. На його думку, невідкладне повторне подання належним чином оформленої позовної заяви після її повернення свідчить про добросовісну поведінку.
Однак, судова колегія наголошує, що  оскільки позивач звернувся до суду з пропуском процесуального строку, визначеного КАС України для такої категорії справ, а заява позивача про поновлення строку містила причини пропуску строку, які не є поважними, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 29.06.2021 року позов ОСОБА_1   залишено без руху для виправлення недоліків, зокрема, суд зазначив про необхідність подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку із обґрунтуванням поважності цьому причин, і відповідно надання вказаним обставинам підтверджуючих доказів.
На виконання ухвали суду позивач подав заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду з позовом, при чому послався на ті самі обставини, які були зазначені ним в первісній заяві.
Колегія суддів зазначає, що  Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбаченихКодексом адміністративного судочинства Українипевних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Позивачем не наведено обставин та не надано доказів в підтвердження неможливості у вказаний строк звернутися до суду з позовом.
При цьому, колегія суддів зазначає, що обставини наведені у заяві про поновлення строку виникли після спливу місячного строку, встановленого для звернення до суду в даній категорії справ, між тим причини та обставини, що перешкоджали зверненню до суду з позовом саме в цей період позивачем не зазначено.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
В обгрунтування поважності причин пропуску строку позивач  зазначив, що  поважними на його думку є ті причини, що він з вимогою про скасування наказу прокурора Дніпропетровської області від 16.04.2021 року за №1015к звернувся у межах місячного строку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, однак ухвалою суду від 17.06.2021 року позовну заяву йому було повернуто.
Позивачем зазначено, що невідкладне повторне подання належним чином оформленої позовної заяви після її повернення свідчить про його добросовісну поведінку.
Проте, колегія суддів наголошує , що  з урахуванням  ухвали суду  від 11.06.21 р. по справі № 160/7765/21  будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до апеляційного суду із відповідною апеляційною скаргою, якщо б він вважав, що позовну заяву, подану   ним     повернуто за відсутності законних на це підстав. Однак,   такою можливістю  позивач   не скористався, натомість повторно  звернувся до суду, зазначивши  поважні  на його думку причини пропуску строку звернення, яким  судом   вже надана  оцінка.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про   обгрунтованість повернення позову позивачу.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ч.1ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове  рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст.  311,  315,  321,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №160/9998/21 залишити без задоволення.
Ухвалу   Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року у справі №160/9998/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко