22-ц/804/2526/21 
                                                                                220/736/21 
                                               
Головуючий у І інстанції Дурач О. А. Єдиний унікальний номер 220/736/21
Номер провадження 22-ц/804/2526/21
Доповідач Барков В.М.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року  м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:
головуючого судді Баркова В.М.,
суддів   Зайцевої С. А., 
Мальцевої Є.Є.,
секретар  Вороніна М. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Худяков Віталій Вікторович на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення суми заборгованості по щомісячним страховим виплатам, які входять до складу спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення суми заборгованості по щомісячним страховим виплатам, які входять до складу спадщини обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після його смерті залишилася спадщина у виді невиплачених страхових виплат, за якими він звернувся до Великоновосілківського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо перерахування йому заборгованості по вказаним виплатам, але йому було відмовлено. Відмова обґрунтована тим, що його батько не був взятий на облік та не отримав довідку внутрішньо переміщеної особи. Однак, посилаючись на неправомірність дій відповідача, з огляду на положення ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст. 1217, 1218, 1216 ЦК України, позивач зазначав, що він є спадкоємцем ОСОБА_1 , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 15 грудня 2017 р., яка складається з недоотриманих щомісячних страхових виплат у сумі 79 382 грн. 09 коп., і тому просив стягнути з відповідача заборгованість по щомісячним страховим виплатам у вказаній сумі.
Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат Худяков В. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на грубе порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підстав для припинення померлому ОСОБА_2 нарахування соціальних виплат не було, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, на підставі довідки відповідача від 05 серпня 2021 року ОСОБА_2 фактично було нараховано 79 382 грн. 09 коп. та на підставі цього видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що і свідчить про право позивача на недоотриманні щомісячні страхові виплати. Зазначає, що наявність або відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи, а також наявність або відсутність реєстрації місця проживання у встановленому законом порядку на контрольованій території України, не може обмежувати право власності позивача на грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Адвокат Худяков В. В. не забезпечив свою участь в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції з технічних причин в зв`язку з чим та на підставі ч. 5 ст.212 ЦПК України справу розглянуто за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Морозову Л. О., яка просила залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ЦПК України).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виплати, які просить стягнути позивач, не увійшли до складу спадщини, право на яку він має, відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.
Проте з такими висновками суду погодитися не можна.
Судом встановлено, що 15 грудня 2017 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2105,про те, що він є спадкоємцем ОСОБА_2 , 1933 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складається з недоотриманих щомісячних страхових виплат у сумі 79 382 грн. 09 коп. (а.с. 106). 
Зокрема в свідоцтві зазначено, що належність зазначеної загальної суми боргу недоотриманих щомісячних виплат спадкодавцю підтверджується довідкою, виданою 05 грудня 2017 року Великоновосілківським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області за № 01-05-372. 
Згідно відповіді відділення фонду соціального страхування від 19.02.2021 р. № 20.01-12/185 вбачається, що оскільки ОСОБА_2 за життя не набув статусу внутрішньо переміщеної особи, рішенням органу Фонду нарахування страхових виплат було припинено з 01 рудня 2014 року, до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, з дня припинення страхової виплати потерпілим за життя не оскаржено рішення органу, у відділення фонду відсутні законні підстави для нарахування та здійснення виплат за заявою ОСОБА_1 (а.с. 10-12).
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував, що позивач звертався до Фонду з вимогою виплатити йому успадковані суми страхових виплат проте йому було відмовлено з вищевказаних підстав.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).
Оскільки відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною, свідоцтво про право на спадщину є документом, що підтверджує право власності спадкоємця на спадкове майно.
Таким чином, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач набув право власності на недоотримані ОСОБА_2 щомісячні страхові виплати у сумі 79 382 грн. 09 коп.
Відповідач це свідоцтво не оспорює, а відтак його заперечення проти права ОСОБА_2 на отримання за життя цих страхових виплат правового значення для справи не має.
Отже відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що відповідачем не порушувалось право позивача на отримання успадкованої після смерті його батька заборгованості по щомісячним страховим виплатам.
Виходячи із вищезазначеного та оцінюючи встановлені обставини і докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів, які свідчать про доведеність вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання до суду першої інстанції позовної заяви, позивач сплатив судовий збір в розмірі 908 грн. (а.с. 5), а за подання апеляційної скарги – у розмірі 1 362 грн. (а.с. 200, 217), які необхідно стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , оскільки апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Худяков Віталій Вікторович – задовольнити.
Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 05 серпня 2021 року – скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення суми заборгованості по щомісячним страховим виплатам, які входять до складу спадщини – задовольнити.
Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати, які входять до складу спадщини, в розмірі 79 382 (сімдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят дві) грн. 09 коп.
Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 
Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1 362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 10 грудня 2021 року.

Судді       В. М. Барков

Є. Є. Мальцева

С. А. Зайцева