УХВАЛА

29 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 380/6356/20
адміністративне провадження № К/9901/40323/21  
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 380/6356/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними і скасування постанов, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області, в якому просив: 
- визнати протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19 березня 2020 року №ЛВ 5182/1553/НД/ФС-2, якою накладено штраф у розмірі 417300,00 грн. та постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19 березня 2020 року № ЛВ5182/1553/АВ/ФС-1, якою накладено штраф у розмірі 125 190,00 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року позов задоволено повністю. Скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.03.2020 № ЛВ 5182/1553/НД/ФС-2 прийняту ГУ Держпраці у Львівській області щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 . Скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 19.03.2020 № ЛВ 5182/1553/АВ/ФС-1 прийняту ГУ Держпраці у Львівській області щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 . Стягнуто з бюджетних асигнувань ГУ Держпраці у Львівській області на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 5424,9 грн. судового збору.
Не погодившись з судовими рішеннями, 04 листопада 2021 року відповідач направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 380/6356/20 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі, як підставу касаційного оскарження судових рішень зазначено відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертою статті 328 КАС України), а саме:
- щодо питання одночасного застосування санкцій у межах однієї перевірки за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні (абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України) та встановлене за результатами перевірки порушення щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) (абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України).

Втім, як встановлено судом з оскаржуваних судових рішень, підставою для задоволення позову в першу чергу слугував висновок судів … Оскільки редакція ст.265 КЗпП України (з 02 лютого 2020 року) вже не передбачала такий вид відповідальності за вчинені позивачем порушення як штраф у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати та стократному розмірі заробітної плати, тому прийняті відповідачем постанови із застосуванням норм законодавства, які втратили чинність на час їх прийняття, не можуть вважатися правомірними, а тому підлягають скасуванню.
Проте, скаржник у касаційній скарзі не навів підстав для оскарження судових рішень та їх обґрунтувань саме в контексті зробленого судами висновку, що оскаржувані постанови прийняті відповідачем із застосуванням норм законодавства, які втратили чинність на час їх прийняття.
Крім того відповідачем не наведено підстав для оскарження судових рішень саме в частині правомірності встановлених порушень на підставі яких були прийняті оскаржувані позивачем постанови.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 № 460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 січня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі       № 380/6356/20 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                          Т. Г. Стрелець