справа № 2-4819/11                                                         головуючий у суді І інстанції Ільєва Т.Г.
провадження № 22-ц/824/3500/2021          суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

       ПОСТАНОВА      
      ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11  жовтня 2021 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
головуючого судді -	Березовенко Р.В.,   	
суддів:	Лапчевської О.Ф., Нежури В.А.,	
 
з участю секретаря	 Мариненко Я.С.,	
 	 	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО», поданою представником - адвокатом Усачуком Олексієм Івановичем на ухвалу Печерського районного суду м. Києва  від 14 грудня 2020 року по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» про заміну стягувача у виконавчому листі в цивільній справі № 2-4819/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ- КРЕДО» у виконавчому листі, виданому на виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2011 року по справі № 2-4819/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11273089000 від 20.12.2007 року.
Заява  обґрунтована тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2018 року по справі № 2-4819/11 було здійснено заміну сторони в зазначеній справі з ПАТ «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». 15.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ- КРЕДО» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2227/К.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва  від 14 грудня 2020 рокузаяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» про заміну стягувача у виконавчому листі у цивільній справі № 2-4819/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без задоволення.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО», через представника- адвоката Усачука ОлексіяІвановича подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом  обставин справи, що мають  значення  для справи, недоведеність обставин, що мають значення, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків  суду обставинам справи, просила скасувати ухвалу, ухвалити нове судове рішення про задоволення  заяви. 
При цьому, апелянт зазначає, що у ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» наявне  право на  заміну  у виконавчому  листі  по справі №2-4819/11 незалежно від того, чи було  раніше  задоволено аналогічну заяву, подану ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», оскільки таке право  виникло  у Товариства  на підставі  Договору  про  відступлення  права  вимоги № 2227/К від  15.04.2020 року, який є чинним та ніким  не оспорений  в установленому законом  порядку, а до апелянта перейшли  в повному обсязі  всі права грошової  вимоги до боржника, які  належали спочатку  первісному  кредитору  за кредитним договором.  На думку  апелянта, не повідомлення  боржника  про заміну  кредитора  у зобов`язанні  не  може бути  підставою для  відмови у задоволенні  заяви про  таку  заміну. 
 
В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзиву  до суду не надходило.
Учасники  справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.
 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2011 задоволено позов та стягнено з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11273089000 від 20 грудня 2007 року в розмірі 134 003 (сто тридцять чотири тисячі три) долари США 30 центів, що за курсом НБУ становить 1 068 502 (один мільйон шістдесят вісім тисяч п`ятсот дві) грн. 11 коп..
 
Обґрунтовуючи вимогу щодо заміни сторони виконавчого провадження заявник вказав, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2018 року по справі № 2-4819/11 було здійснено заміну сторони в зазначеній справі з ПАТ «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».
 
15.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ- КРЕДО» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2227/К.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну стягувача у  виконавчому листі, суд першої інстанції виходив з того, що посилання заявника  на те, що 15.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТ- КРЕДО» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 2227/К, являється безпідставним, оскільки ухвалою суду від 06.06.2018 року ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено у заміні його стягувачем у справі. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав документів, які підтверджують, що боржник, за вказаними кредитним договором, повідомлений про відступлення прав вимоги.
 
Оцінюючи висновки  суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Верховним Судом України у постанові від 20.11.2013 року висловлена правова позиція у справі № 6-122цс13 у якій зазначено про те, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Верховним Судом у постанові від 20.05.2019 року висловлена правова позиція у справі № 1003/11357/12 у якій зазначено про те, що відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України. 
Правонаступництво у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом права його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. 
Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально. 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії цивільного процесу. 
За змістом статті 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про зміну стягувача. 
Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження має відповідати змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В постанові від 16 жовтня 2018 року у справі №923/151/17 Верховний Суд вказує на те, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою суду від 06.06.2018 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони стягувача, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа у справі № 2-4819/11 відмовлено (а.с. 117-118). А відтак, ПАТ «Дельта Банк» не набуло статусу стягувача у даній справі у передбачений законом спосіб.
Тобто, заявником не надано до суду належних доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження факту заміни первісного стягувача (кредитора) ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк», з яким відповідно ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо» укладено договір про відступлення прав вимоги.  
Колегія суддів  критично оцінює посилання апелянта, що в описовій частині  ухвали Печерського  районного суду  м. Києва зазначено, що ПАТ «Дельта Банк» в частині  вимог  про заміну  сторони  стягувача  підлягає  задоволенню, а  резолютивна частині  вказаної ухвали  містить описку, оскільки  вказане не відповідає матеріалам справи та не узгоджується з іншими доказами. 
Наявність лише  Договору  про  відступлення  права  вимоги № 2227/К від  15.04.2020 року, на думку  колегії суддів, не свідчить про можливість заміни ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО»  саме як правонаступника ПАТ «Дельта Банк», оскільки останнє не набуло статусу стягувача у даній справі, а стягувачем залишається ПАТ «УкрСиббанк», питання про заміну якого заявником не ставилося.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.
Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО», поданупредставником - адвокатом Усачуком Олексієм Івановичем - залишити без задоволення.
 
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва  від 14 грудня 2020 року-  залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Головуючий:                                                                                                Р.В. Березовенко

Судді:                                                                                                            О.Ф. Лапчевська

                  В.А. Нежура