УХВАЛА

02 грудня 2021 року  
Київ
справа №640/13222/19
адміністративне провадження №К/9901/36446/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Бевзенка В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №  640/13222/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 31.05.2019 №  117863/03 про відмову в перерахунку пенсії;
- зобов`язати відповідача здійснити з 22.05.2019 перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 15.04.2019 № 18-276 зп., без обмеження максимального розміру пенсії та розрахувати по довідці Генеральної прокуратури України від 15.04.2019 № 18-276 зп. без обмеження максимального розміру заробітної плати.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2020 позов задоволено частково:
- зобов`язано відповідача здійснити з 13.02.2019 перерахунок і виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 86% від загальної суми складових місячного заробітку на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 15.04.2019 №18-276 зп.
- у іншій частині позову відмовлено.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2020 виправлено описку у резолютивній частині рішення , а саме:
- зобов`язано відповідача здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 86% від загальної суми складових місячного заробітку на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 15.04.2019 № 18-276 зп, без обмеження максимального її розміру.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 апеляційну скаргу відповідача задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2020 та ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2020 скасовано, у задоволенні позову відмовлено.
06.10.2021 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, надіслана 05.10.2021, в якій скаржник просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 і залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.02.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 25.10.2021 у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом зазначення поважних причин пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів. 
Ухвалою Верховного Суду від 25.10.2021 у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 відмовлено, скаржнику продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.
На виконання вимог ухвали від скаржника 03.11.2021 надійшло клопотання про поновлення строку касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021. У вказаному клопотанні скаржник зазначає, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції ним отримано не було. Також скаржник вказує, що під час ознайомлення з матеріалами справи, ним було встановлено, що представником, який раніше представляв його інтереси, копію оскаржуваної постанови отримано 27.08.2021. Однак, як стверджує скаржник, вказаний представник, з липня 2021 року не має повноважень на його представництво. Також скаржник покликається на карантинні обмеження, введені в Україні в зв`язку із поширенням інфекційної хвороби COVID-19.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України заначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Виходячи з наведеного та в зв`язку з сукупністю обставин, пов`язаних з неотриманням позивачем оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, зміною його представника та обмеженнями, впровадженими у зв`язку з поширенням інфекційної хвороби COVID-19, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.
За приписами частини третьої статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом, вона вважається поданою у день її первинного подання до адміністративного суду.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для нього.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судового рішення, яке визначено частинною першою статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, а саме: від 20.05.2021 у справі №  420/2884/20, від 19.08.2021 у справі №  420/3284/20 та від 17.09.2021 у справі №  580/1285/20.
Питання відповідності позиції суду апеляційної інстанції вищезазначеним висновкам, яке необхідне для формування єдиної правозастосовчої практики, потребує ретельної перевірки, яку не можливо виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі №  640/13222/19.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2021 у справі № 640/13222/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №  640/13222/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                                       С.М. Чиркін
Судді:                                                                                           В.М. Бевзенко
                                                                                                    О.П. Стародуб