П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/4679/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф.   
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
02 листопада 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Курка О. П.  Білої Л.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачподав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Позивач своїм правом передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 10.08.2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що позивач до 15.05.2020 року отримувала пенсії, призначену у відповідності до п.е ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII), а з 15.05.2020 року - пенсію за віком, призначену у відповідності до Закону № 1058-ІV.
При цьому, відповідачем при призначенні пенсії було застосовано показник  проіндексованої середньої заробітної плати за 2014-2016 роки у зв`язку з чим розмір пенсії зменшився.
У зв`язку з чим позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою, в якій просила провести обрахунок її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки.
Однак, листом від 16.07.2021 року в задоволенні її заяви було відмовлено.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 2 Закону N 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Аналогічні приписи закріплено і у статтях 9, 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
При цьому ст. 9 Закону N 1058-IV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.
Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону N 1788-XII).
З матеріалів справи встановлено, що вперше позивачу була призначена пенсія  у відповідності до вимог п.е ст.55 Закону N 1788-XII. Пенсія ОСОБА_1 в порядку та з підстав, передбачених Законом N 1058-IV, до 15.05.2020року не призначалася.
Таким чином, суд першої інстанції вважає, що в даному випадку відбулось первинне призначення пенсії позивачу за віком в порядку та з підстав  передбачених Законом N 1058-IV.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 31.10.2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі N 876/5312/17 .
Відповідно до частини першої статті 40 цього Закону  N 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи (частина друга статті 40 Закону  N 1058-IV.
Водночас ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати (Зс) при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом N 1058-IV.
Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати (Зс) за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
З огляду на вищенаведені правові норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право при обчисленні пенсії за віком з 15.05.2020 року на застосування показника середньої заробітної плати в Україні (Зс) за три календарні роки, що передують року зверненню за призначення такої пенсії за віком, а не такого показника середньої заробітної плати в Україні (Зс), який враховувався під час призначення позивачу пенсії за вислугу років в 2014 році.
У зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправними дії щодо Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо визначення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язання здійснення з 15.05.2020 року перерахунку розміру такої пенсії із врахуванням показника середньої заробітної плати в Україні (Зс) за три календарні роки, що передували року зверненню за призначення такої пенсії за віком, а саме за 2017, 2018 та 2019 роки.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо  задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Біла Л.М.