УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №276/1243/19 Головуючий у 1-й інст. Збаражський  А. М. 
Категорія 68 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С. 
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І. 
з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 276/1243/19 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Хорошівської селищної ради, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні бабою і дідом своїх прав щодо спілкування і виховання внука
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Збаражського А.М. у смт Хорошів,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом та просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди у її з дідом спілкуванні з малолітнім внуком ОСОБА_4 та визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною:
- щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері;
- кожного місяця кожні перші вихідні, після досягнення дитиною трирічного віку, забирати внука ОСОБА_4 до міста Житомира з 9 год. 00 хв. суботи до 20 год. 00 хв. неділі наступного дня;
- необмежене спілкування з ОСОБА_4 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею, дідусем та внуком;
- у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з внуком або цей день передує дню побачення або є наступним після нього, то такі дні внук проводить з бабусею та дідусем;
- на святкові дні такі як: Новий рік, Різдво, день народження сина, внука за дозволом матері дитини забирати внука до міста Житомира до 20 год. 00 хв. наступного дня;
- забирати внука на дні народження ОСОБА_1 , дідуся ОСОБА_3 та сина, а саме 01 травня, 12 січня та 09 серпня щороку, та без участі матері та інших осіб до 22 год 00 хв. наступного дня.
В обгрунтування позову зазначила, що 03.10.2015 між її сином ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.11.2018 шлюб між ними розірвано та визначено місце проживання дитини з матір`ю – ОСОБА_2 . 
Зазначила, що після розірвання шлюбу її колишня невістка (відповідач) почала чинити їй та ОСОБА_3 (діду) перешкоди у спілкуванні з внуком ОСОБА_4 , на телефонні дзвінки не відповідає та категорично заперечує у можливості спілкування позивача та діда з внуком. Вказала, що вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу перешкод у спілкуванні з внуком та до служби у справах дітей для визначення днів і годин зустрічей з ним, проте відповідач не з`являлася на засідання комісії для врегулювання спору. У зв`язку із наведеним, просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на положення ст. 257 СК України.
Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2021 року позов задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з малолітнім внуком ОСОБА_4 та визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною:
- необмежене спілкування з ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та внуком;
- кожної 3-ї суботи місяця з 10 год. до 18 год без присутності матері, в межах населеного пункту, в якому проживає ОСОБА_2 , з урахуванням режиму дня малолітнього внука;
- у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення ОСОБА_1 з внуком або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні ОСОБА_4 проводить з ОСОБА_1 , з дозволу матері;
- забирати внука ОСОБА_4 на день народження ОСОБА_1 , а саме 01 травня щороку, без участі матері, до 20 год 00 хв. наступного дня, починаючи з досягнення дитиною шестирічного віку;
- на святкові дні такі як: Новий рік, Різдво, день народження внука, з дозволу матері дитини забирати ОСОБА_4 до міста Житомира до 20 год. 00 хв. наступного дня.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції змінити, виклавши його в наступній редакції:
«Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Хорошівської селищної ради, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні бабою і дідом своїх прав щодо спілкування і виховання внука - задовольнити частково.
Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з малолітнім внуком ОСОБА_4 та визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною:
необмежене спілкування з ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та внуком;
кожної 4-ї неділі місяця з 10 год. до 18 год без присутності матері, в межах населеного пункту, в якому проживає ОСОБА_2 , з урахуванням режиму дня малолітнього внука; 
у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення ОСОБА_1 з внуком або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні ОСОБА_4 проводить з ОСОБА_1 , з дозволу матері;
забирати внука ОСОБА_4 на день народження ОСОБА_1 , а саме 01 травня щороку, без участі матері, до 20 год 00 хв. наступного дня, з дозволу матері, починаючи з досягнення дитиною шестирічного віку;
на святкові дні такі як: Новий рік, Різдво, день народження внука, з дозволу матері дитини забирати ОСОБА_4 до міста Житомира до 20 год. 00 хв. наступного дня.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити».
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що між нею та позивачем відсутні спірні правовідносини, так як наразі відсутні перешкоди у спілкуванні баби та діда із внуком. Вказує, що оскаржуваним рішенням не враховано її (відповідача) інтереси, оскільки з чотирьох вихідних протягом місяця залишаються лише одні вихідні на місяць для проведення спільного часу і відпочинку з дитиною. Також заперечує щодо надання права позивачу забирати онука на день народження бабусі до м. Житомира з огляду на стан здоров`я та психоемоційний стан дитини. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що дитина може бути задіяна у навчальному процесі. Також зауважує, що судом безпідставно стягнуто із неї суму судового збору в повному обсязі, оскільки у задоволенні позовних вимог щодо третьої особи було відмовлено.
Отже, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 , оскаржує рішення суду першої інстанції тільки в частині встановлення побачень позивача із онуком кожної 3-ї суботи місяця з 10 год. до 18 год без присутності матері, в межах населеного пункту, в якому проживає ОСОБА_2 , з урахуванням режиму дня малолітнього внука, не зазначення побачення дитини з ОСОБА_1  1 травня «з дозволу матері» та розподілу судових витрат. А тому в решті рішення суду не є предметом апеляційного розгляду.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.11.2018 року шлюб між ними було розірвано та визначено місце проживання дитини з матір`ю – ОСОБА_2 . 
Малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 (а.с. 127 зворот). 
Позивач ОСОБА_6 проживає в АДРЕСА_2 (а.с. 6). 
Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами склалися конфліктні відносини щодо способу і порядку побачення з дитиною, про що свідчать звернення ОСОБА_5 та ОСОБА_1 20.03.2019 до чергової частини Хорошівського відділення поліції ВП ГУНП в Житомирській області та до Служби у справах дітей Хорошівської селищної ради Житомирської області (а.с. 10, 11, 58).
На підтвердження чинення перешкод у спілкуванні з онуком матір`ю, ОСОБА_1 надала копії довідки Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, 20.03.2019, відповіді ГУНП в Житомирській області від 13.05.2019 №1576/215/01 та копію Листа №45 від 05.08.2019 Служби у справах дітей Хорошівської селищної ради (а.с. 10, 11, 58).
Судом першої інстанції також встановлено, що згідно з консультаційним висновком спеціаліста комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» Житомирської міської ради від 12.10.2020 року ОСОБА_4 має емоційно-вольові порушення та йому рекомендовано продовжити психологічну корекцію, уникати стресів, психологічних подразників (а.сп.89).
Відповідно до довідки №149 від 23.10.2020, виданої Хорошівським центром медико-санітарної допомоги Хорошівської селищної ради, дитина ОСОБА_4 спостерігається у лікаря невропатолога з діагнозом: мінімальна мозкова дисфункція, емоційно-вольові порушення. Рекомендовано: уникати стресів, психоемоційних подразників (а.сп.88).
Згідно з консультаційним висновком спеціаліста комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» Житомирської міської ради від 03.03.2021 року лікарем-неврологом рекомендовано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уникати психологічних стресів.
Із довідки №21 від 02.03.2021 КНП «Хорошівський центр медико-санітарної допомоги Хорошівської селищної ради» вбачається, що ОСОБА_7 встановлено діагноз: мінімальна мозкова дисфункція, емоційно вольові порушення, часто хворіючий простудними захворюваннями, у зв`язку з чим йому рекомендовано уникати контакту з вірусними хворобами, переохолодження, людних місць, подорожей, поїздок, уникати стресів, психоемоційних подразників.
Висновком практичного психолога Хорошівського центру розвитку дитини «Веселка» відділу освіти Хорошівської селищної ради від 26 лютого 2021 року №2 встановлено, що у дитини ОСОБА_8 виявлені певні ознаки нервового розладу, які ще не свідчать про наявність захворювання. Пізнавальні процеси дитини знаходяться у межах вікової норми. Досить високий рівень розвитку логічного мислення. Потребують покращення показники уваги (особливо такі її складові як концентрація та здатність до переключення). Ці незначні порушення процесів уваги можуть бути пов`язані з виявленими ознаками нервового розладу і можуть зникнути, як тільки нормалізується загальний рівень тривожності дитини.
Матеріалами справи доводиться, що між батьками малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 також був спір щодо визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні, який розглядався в судовому порядку (ас. 126-129). 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 27.05.2021 у цивільній справі №276/642/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Житомирської міської ради, орган опіки та піклування Хорошівської селищної ради, про визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною та участі в її вихованні, про визначення способу участі батька у вихованні дитини, зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_5 з малолітнім сином ОСОБА_4 , та визначено наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною:
- кожної 2 та 4 неділі місяця з 10 год. до 18 год, без присутності матері, в межах населеного пункту, у якому проживає ОСОБА_2 , з урахуванням режиму дня малолітнього сина сторін;
-у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення ОСОБА_5 з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком, з дозволу матері;
-необмежене спілкування із сином ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином;
-на святкові дні, такі як: Новий рік, Різдво, День народження сина, з дозволу матері, забирати сина ОСОБА_4 до м. Житомира, до 20 год. наступного дня;
-забирати сина ОСОБА_4 на день народження ОСОБА_5 , а саме 9 серпня щороку, без участі матері, до 20 год. наступного дня, починаючи з досягнення дитиною шестирічного віку;
-забирати сина на 2 тижні літом та на 2 тижні взимку, починаючи з досягнення дитиною шести років.
Рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 11.08.2021 №195 затверджено висновок органу опіки та піклування Хорошівської селищної ради про усунення перешкод у здійсненні бабою ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_3 своїх прав щодо спілкування і виховання внука ОСОБА_4 . Згідно вказаного висновку органом опіки та піклування рекомендовано наступний порядок спілкування та участі у вихованні баби та діда з малолітнім внуком, а саме:
- необмежене спілкування з ОСОБА_4 особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку;
-кожної 2 та 4 суботи місяця з 10 год. до 18 год, за попередньою домовленістю з матір`ю, в межах смт Хорошів, в якому проживає мати з сином;
-на святкові дні такі як: Новий рік, Різдво, день народження внука, з дозволу матері забирати ОСОБА_4 до м.Житомира до 20 год. наступного дня, починаючи з досягнення дитиною шестирічного віку, враховуючи бажання дитини;
-забирати внука ОСОБА_4 на день народження бабусі та дідуся в м.Житомир, без участі матері, до 20 год 00 хв. наступного дня, починаючи з досягнення дитиною шестирічного віку, враховуючи бажання дитини.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які полягають у перешкоджанні відповідача спілкуватись та бачитись ОСОБА_1 з її внуком, а також достатність підстав для усунення вказаних перешкод. Також суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог щодо усунення перешкод у спілкуванні діда ОСОБА_3 з внуком ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_3 з жодними позовними вимогами не звертався, відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, не є позивачем у даній справі. 
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів відзначає, що вирішуючи питання порядку участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з її внуком, суд першої інстанції вважав, що необхідним і достатнім буде забезпечення права баби на побачення з внуком один раз на тиждень, кожну третю суботу місяця. При цьому судом враховано, що позивач має можливість бачитись з внуком у визначені дні зустрічей батька з сином, оскільки приїжджала в смт Хорошів до внука разом з ОСОБА_5 та остання проживає у м. Житомирі, де і батько дитини.
З метою уникнення негативних наслідків конфліктних відносин між сторонами, суд вважав, що доцільно встановити побачення ОСОБА_1 із внуком без присутності матері ОСОБА_2 .
Також, враховуючи вік ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому майже 5 років, й необхідність дотримання режиму дня, суд вважав за необхідне  встановити тривалість таких побачень - з 10 години до 18 години. У разі, якщо святкові дні припадають на день побачення позивача з внуком або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні ОСОБА_10 проводить з бабою лише з дозволу матері. Враховуючи стан здоров`я дитини, на даний час доцільно максимально обмежити необхідність здійснення нею подорожей та поїздок. Однак, таке обмеження не є абсолютним та не може бути перешкодою для надання бабі можливості спілкуватися із внуком за місцем свого проживання один раз на рік – в день народження позивача, після досягнення дитиною шестирічного віку.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
У частині першій статті 257 СК України встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.
Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.
Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.
Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Визначаючи способи участі баби/діда у спілкуванні та вихованні дитини, потрібно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.
Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабою та внуком, врахувавши інтереси дитини, вік дитини, наявність інших родичів по лінії матері, діда по лінії батька, суд обґрунтовано задовольнив позов частково та визначив способи участі баби у вихованні і спілкуванні з онуком шляхом встановлення графіка її систематичних побачень без присутності інших осіб.
Визначаючи порядок участі позивача у вихованні онука кожної третьої суботи місяця з 10 год до 18 год, суд врахував, що хоча інтервал між зустрічами з онуком значний, проте позивач має можливість спілкуватися з онуком під час зустрічей останнього з батьком ОСОБА_5 , який є її сином, проживає з нею за однією адресою та не створює їй перешкод у спілкуванні з дитиною, а тому, онук матиме можливість спілкуватися з бабою та дідом у сімейній атмосфері, що буде сприяти нормальному психоемоційному розвитку дитини, звиканню до батька, баби і діда.
Доводи в апеляційній скарзі про необхідність встановлення побачень позивача з онуком замість кожної третьої суботи місяця у кожну четверту неділю місяця є безпідставними, оскільки зазначений час уже визначено Житомирським апеляційним судом від 27 травня 2021 року для побачень батька із сином. Запропонований відповідачем спосіб участі позивача у спілкуванні з онуком призведе до звуження обсягу умовно регулярних побачень баби з онуком (без присутності батька дитини).
До того ж колегія суддів враховує, що баба та дід для того, щоб побачитись з онуком використовують дні і години, визначені для таких побачень батьку дитини – кожна 2 та 4 неділя місяця з 10год. до 18 год. При цьому, враховуючи режим дня малолітньої дитини та певну віддаленість місця проживання між сторонами такі побачення фактично відбуваються декілька годин (до денного сну дитини).
Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про можливість встановлення графіка побачень баби і онука без присутності матері з можливістю відвідувати місце проживання баби раз на рік, в день її народження (01 травня щороку) до 20-00 год до наступного дня, починаючи з досягнення дитиною 6-річного віку, врахувавши стан здоров`я, режим дня та психологічний розвиок дитини за відповідною віковою категорією.
Доводи в апеляційній скарзі, що на такий вид побачень необхідна згода матері, колегія суддів вважає необгрунтованими. 
Колегія суддів зазначає, що такий вид побачень судом першої інстанції визначено після досягнення дитиною шестирічного віку. Враховуючи можливість налагодження стосунків онука із бабою до досягнення дитиною 6-річного віку за рахунок регулярних побачень у визначені судом дні та години, та враховуючи, що дитина буде старшою і звикне до спілкування із бабою, такий графік побачень баби та онука буде виправданим навіть за відсутності згоди матері, відтак висновки суду першої інстанції в цій частині є об`єктивними.
Доводи щодо відсутності побачень баби і внука протягом останніх трьох років не матимуть значення з огляду на наведене.
Крім того, при визначенні графіку побачень дитини і баби, суд першої інстанції виходив з усталеного розпорядку життя сторін та батька дитини, а також врахував встановлений органом опіки та піклування графік побачень із дідом по лінії батька. 
Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.
А тому за таких фактичних обставин, коли між батьками та найближчими родичами існують постійні конфлікти щодо участі у вихованні дитини, побачення дитини з бабою без присутності матері є доцільним та обґрунтованим, оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, заподіювати негативного впливу на неї.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що мати (відповідач), усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, має можливість морально підготувати дитину до зустрічей з бабою, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку сина і родичів по лінії батька.
Надаючи оцінку психоемоційному стану дитини та ставленні її до родичів по лінії батька, суд першої інстанції враховав, що дитина має малолітній вік, не проживає поруч з батьком та його рідними (дідусем та бабусею по батьку) протягом останніх трьох років, має постійний зв`язок з матір`ю.
Колегія суддів вважає, що позивачу необхідно проводити з дитиною достатньо часу для налагодження сімейних стосунків. Тож в даному випадку судом першої інстанції застосовано розумний баланс між реалізацією бабою своїх прав та інтересами дитини.
У разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з бабою   ОСОБА_2 не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі баби у вихованні онука.
Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також  інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та режим її розпорядку дня, суд першої інстанції зробив правильний висновок про встановлення порядку спілкування баби із онуком, виходячи передусім з якнайкращих інтересів дитини.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що визначеним порядком спілкування онука з бабою вона, як мати, обмежена у спілкуванні із дитиною у вихідні дні не заслуговують на увагу, оскільки дитина постійно проживає із матір`ю та має достатньо часу для перебування із сином у будні дні та вихідні.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального  права,  яке  призвело  або  могло  призвести  до  неправильного вирішення справи, а стосуються необхідності переоцінки доказів.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у вихованні дитини, оскільки, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат.

Пунктами 1, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, цивільне процесуальне законодавство виходить із того, що судові витрати розподіляються між сторонами у разі часткового задоволення позову.
Відповідно до п. 36 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.
Даний спір є спором немайнового характеру, а відтак згідно зазначених вище положень закону, судові витрати між сторонами діляться порівну.
Із матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 768, 40 грн, а тому із ОСОБА_2 на її користь слід стягнути 384, 20 грн. 
Виходячи із наведеного, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.
В решті рішення суду залишається без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Володарсько -Волинського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2021 року в частині розподілу судових витрат змінити, зменшивши розмір судового збору, що підлягає стягненню із  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 768, 40 грн до 384, 20 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 25.11.2021.
                   
Головуючий Судді