ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2021 р.                                     Справа №910/7572/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Буравльова  С.І. 

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.
представники сторін згідно з протоколом судового засідання
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 (повний текст рішення складено 13.09.2021)
у справі №910/7572/21 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"
до Державної казначейської служби України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Міністерство юстиції України
про стягнення 986 698, 28 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (далі - Телекомпанія) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Державної казначейської служби України про стягнення                        986 698,28 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу безпідставно не повернуто з Державного бюджету України сплачений виконавчий збір.
До Господарського суду міста Києва позивачем подано уточнену позовну заяву без позовних вимог до Міністерства юстиції України Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7572/21. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Міністерство юстиції України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №910/7572/21 відмовлено у задоволенні позову.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не довів наявності правових підстав для стягнення з Державного бюджету України 986 698, 28 грн виконавчого збору. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Телекомпанія звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, щодо застосування статті 1212 Цивільного кодексу України, а висновки, викладені у рішенні Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 не відповідають встановленим обставинам справи.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021 справу №910/7572/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Шапран В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Телекомпанії на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №910/7572/21. Справу призначено до розгляду на 11.11.2021.
8 листопада 2021 року, через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду, від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін
В судовому засіданні 11.11.2021 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення. Представник третьої особи заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити оскаржуване рішення без змін. 
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Проте, явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання не забезпечив, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу на адресу суду не надходило.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, Північний апеляційний господарський суд, в межах доводів апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 у справі №910/12143/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016, задоволено первісний позов Акціонерного товариства "Євроньюз" (EURONEWS SA) до Державної організації "Національна телекомпанія України" про стягнення 10 591 224,48 євро, що еквівалентно 251 076 179,58 грн. Стягнуто з позивача 10 591 224,48 євро, що еквівалентно 251 076 179,58 грн, простроченого ліцензійного платежу за договором та 73 080,00 грн судового збору.
Постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2016 рішення попередніх судових інстанцій по справі скасовано, справу №910/12143/15 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/12143/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 05.09.2017, задоволено первісний позов Акціонерного товариства "Євроньюз" (EURONEWS SA) до Державної організації "Національна телекомпанія України" про стягнення 10 591 224,48 євро, що еквівалентно      251 076 179,58 грн. Стягнуто з Державної організації "Національна телекомпанія України" на користь Акціонерного товариства "Євроньюз" (EURONEWS SA) 10 591 224 євро 48 центів, що еквівалентно                                     251 076 179,58 грн та 73 080,00 грн судового збору.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 у справі №910/12143/15 здійснено заміну сторони боржника у справі №910/12143/15, а саме Державної організації "Національна телекомпанія України", на її правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України".
Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи наведене, позивач є боржником у виконавчому провадженні по справі №910/12143/15.
24 квітня 2021 року, на виконання зазначеного рішення, судом першої інстанції видано відповідний наказ.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 видано дублікат наказу від 24.04.2017 у справі №910/12143/15.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ) Назаровця А.Т. від 18.02.2020 відкрито виконавче провадження №61321781 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 по справі №910/12143/15.
18 лютого 2020 року державним виконавцем Відділу Назаровцем А.Т. у виконавчому провадженні №61321781 винесено постанову про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 1 059 122,45 євро та 7 308,00 грн.
Постановою державного виконавця Відділу Назаровця А.Т. від 02.06.2020 у виконавчому провадженні №61321781 виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 року у справі №910/12143/15 повернуто за заявою стягувача, на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон). Даною постановою встановлено, що в рамках примусового виконання виконавчого документа на користь стягувача стягнуто грошові кошти у сумі 333 080,60 євро, а також стягнуто виконавчий збір у сумі 986 698,28 грн та витрати виконавчого провадження у сумі 133,05 грн на користь держави, відповідно до статей 27, 49 Закону.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 у справі №910/12143/15 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 у справі №910/12143/15.
27 травня 2020 року Телекомпанія звернулася до Господарського суду міста Києва з заявою про визнання дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 року по справі №910/12143/15 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 задоволено заяву Телекомпанії про визнання таким, що не підлягає виконанню, дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 24.04.2017, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 по справі №910/12143/15. Визнано дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 24.04.2017, виданий на виконання рішення господарського суду міста Києва від 17.10.2016 по справі №910/12143/15, таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи визнання дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 по справі №910/12143/15 таким, що не підлягає виконанню, позивач вважає, що стягнутий на підставі цього дублікату виконавчий збір у виконавчому провадженні №61321781, підлягає поверненню у зв`язку з приписами частини 7 статті 27 Закону.
Частиною 1 статті 27 Закону визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Відповідно до частини 7 статті 27 Закону, в разі закінчення виконавчого провадження, в зв`язку зі скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Наведені вище норми передбачають повернення виконавчого збору, у разі закінчення виконавчого провадження, тільки з двох причин: у зв`язку зі скасуванням рішення, що підлягало виконанню; визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Виконавче провадження №61321781 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.04.2017 у справі №910/12143/15 завершене у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу за його письмовою заявою, про що зазначено у постанові державного виконавця Відділу Назаровця А.Т. від 02.06.2020.
Пунктом 1 частини 1 статті 37 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
З огляду на викладене, виконавче провадження №61321781, у межах якого з позивача стягнуто виконавчий збір, завершено 02.06.2020 (до винесення ухвали про визнання дубліката наказу таким, що не підлягає виконанню) у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".
Положення Закону України "Про виконавче провадження" не передбачають повернення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження стягнутих з боржника, у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону.
Судом першої інстанції зазначено, що на момент стягнення виконавчого збору, рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/12143/15 було чинне та не скасоване, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 визнано таким, що не підлягає виконанню не сам виконавчий документ, виданий на виконання рішення суду, а лише його дублікат.
Тобто, виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/12143/15 наказ від 24.04.2017 не був визнаний таким, що не підлягає виконанню та є чинним.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність передбачених частиною 7 статті 27 Закону підстав для повернення позивачу стягнутого у межах виконавчого провадження №61321781 виконавчого збору в розмірі 986 698,28 грн.
За змістом статті 1212 ЦК України, зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави належить до позадоговірних (кондикційних) зобов`язань та виникає за таких умов:
- по-перше, є факт набуття або збереження майна;
- по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи;
- по-третє, обов`язково має бути наявною відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 Закону кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що виконавчий збір у розмірі 986 698,28 грн стягнуто в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 у справі №910/12143/15, яке на момент розгляду даної справи судом першої інстанції було чинним.
Таким чином, стягнутий з позивача виконавчий збір у розмірі 986 698,28 грн є коштами виконавчого провадження та не може вважатися безпідставно набутим чи збереженим майном.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 1 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Разом з тим, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №910/7572/21 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.
Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №910/7572/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 у справі №910/7572/21 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали справи №910/7572/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено та підписано 15.11.2021.

Головуючий суддя                                                                      Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                          В.В. Шапран

                                                                                          С.І. Буравльов