ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9296/21 Справа № 172/223/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чорна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.
        за участю секретаря судового засідання – Бондаренка         В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко Ірина Володимирівна, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко Ірина Володимирівна, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
       В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .
       Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді грошових коштів, які знаходяться в Васильківському відділенні АТ «Райффайзен Банк Аваль» на депозитному рахунку № НОМЕР_1 (дата відкриття 01.03.2007р.), залишок коштів — 21 672 грн. 19 коп.
       Позивач вважає, що до складу спадкового майна мав входити житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який, як виявилося, був відчужений 20.02.2018 року на підставі договору купівлі-продажу серії ННВ 065898 №555.
       Позивач ОСОБА_1 є племінницею та спадкоємцем 3 черги за законом після померлої ОСОБА_5 .
       Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 листопада 2018 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В., спадщина складається з грошових коштів, що знаходяться в Васильківському відділенні АТ «Райффайзен Банк Аваль» на депозитному рахунку № НОМЕР_1 (дата відкриття 01.03.2007р.), залишок коштів - 21672 грн. 19 коп. (Двадцять одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні 19 копійок). Оцінка 1/3 частини спадкового майна складає: 7 224 грн. 38 коп. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину спадкового майна видано позивачу ОСОБА_1 , а також на 1/3 частину на ім`я ОСОБА_2 та на 1/3 частину вищевказаного спадкового майна видано на ім`я ОСОБА_3 .
       Позивач зазначає, що за життя померлої ОСОБА_5 на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
       На дату видачі Свідоцтва про право на спадщину виявилося, що даний житловий будинок, в якому на момент своєї смерті проживала ОСОБА_5 , відчужений 20.02.2018 року за договором купівлі-продажу серії ННВ 065898, №555, видавник: державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В., та до складу спадкового майна не входить. Покупцем (власником) житлового будинку за вказаним договором стала ОСОБА_2 .
       Позивач стверджує, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждала на хронічне психічне захворювання та перебувала на обліку у лікаря-психіатра за діагнозом: «органічній маячний (шизофреноподібний) розлад», у зв`язку з чим не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.
       Вважає, що на момент укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, ОСОБА_5 не усвідомлювала в повній мірі свої дії та не могла керувати ними, була не спроможна розуміти суті та наслідків вчинених нею дій, пов`язаних із відчуженням житлового будинку.
       Враховуючи зазначене, позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу серії ННВ 065898 №555, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 20.02.2018 року державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко Іриною Володимирівною.
       Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко Ірина Володимирівна, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі — відмовлено. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Зазначає, що її права були порушені тим, що вона фактично була позбавлена спадщини на частку будинку, який в наслідок укладення договору не увійшов до спадкової маси. 
Вказує, що за життя ОСОБА_5 страждала психічним захворюванням, що підтверджується медичними документами та під час укладення договору не могла розуміти свої дії та керувати ними, що підтверджується також висновком посмертної судово-психологічної експертизи.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного
       Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області (копія свідоцтва про смерть, том 1, а. с. 12, 49).
       Згідно медичної довідки про причину смерті ОСОБА_5 померла від хвороби серця 16 березня 2018 року (том 2, а. с. 63).
       Згідно матеріалів спадкової справи №360/2018, копія якої надана третьою особою – нотаріусом Гордієнко І.В. (том 1, а. с. 32-73; том 2 а. с. 94-137) 07.08.2018 року до Васильківської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті рідної тітки – ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1, а. с. 33; том 2 а. с. 95).
       08.08.2018 року до Васильківської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті рідної тітки – ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1, а. с. 40; том 2, а. с. 103 ).
       08.08.2018 року до Васильківської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті рідної тітки – ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1, а. с. 43; том 2, а. с. 109).
       Спадкова справа зареєстрована у Спадковому реєстрі 07.08.2018 року (том 1, а. с. 39; том 2, а. с. 102 ).
       Як вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) ОСОБА_5 за свого життя кілька разів складала заповіти, однак скасовувала їх своїми заявами у період з 2004 по 2011 роки, після чого заповіти більше не складала (том 1 , а. с. 37-38; том 2, а. с. 99-101 ).
       26.11.2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, кожна на 1/3 частини майна ОСОБА_5 . Спадщина, на яку видані свідоцтва, складається з грошових коштів, які знаходяться у Васильківському відділенні АТ «Райффайзен Банк Аваль» на депозитному рахунку № НОМЕР_1 , залишок коштів – 21672,19 грн. та на рахунку для зарахування пенсії та соціальної допомоги №0686351700, залишок на якому складає 0,94 грн. Оцінка 1/3 частини спадкового майна складає 7 224 грн. 38 коп. (том 1, а. с. 67, 69, 71; том 2, а. с. 130, 132, 134).
       Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2018 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, згідно якого продавець ( ОСОБА_5 ) передала у власність, а покупець ( ОСОБА_2 ) прийняла у власність належний їй на праві приватної власності глиновалькований поштукатурений житловий будинок загальною площею 45,3 кв. м. і житловою площею 24,7 кв.м. з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 , розташований на приватній земельній ділянці площею 0,0716 га одночасно із зазначеною земельною ділянкою та сплачує за неї обумовлену грошову суму відповідно до умов цього договору (том 1, а. с. 74, 232; том 2, а. с. 138).
       Вартість купівлі-продажу будинку визначена сторонами у п. 3 договору і складає 45000,00 грн.
       У п. 9 договору зазначається, що право власності на будинок виникає у покупця після державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень.
       Договір містить підписи сторін, місце і дату його укладення, зазначається, що договір посвідчений державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Гордієнко І.В., що договір підписано сторонами у присутності нотаріуса, особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_5 житлового будинку перевірено (том 1, а. с. 74, 232; том 2, а. с. 138).
       Також 20.02.2018 року ОСОБА_5 надала до Васильківської державної нотаріальної контори заяву, що на момент відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 не існує права власності або права користування ним малолітніми, неповнолітніми дітьми, недієздатними чи обмежено дієздатними особами, а також не існує будь-яких прав на неї у третіх осіб. Заява підписана власноруч ОСОБА_5 , особу ОСОБА_5 встановлено за паспортом, справжність підпису ОСОБА_5 перевірено (том 1, а. с. 82; том 2, а. с. 146).
       Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2018 року власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , підстава виникнення права власності – договір купівлі-продажу ННВ 065898 №555, виданий 20.02.2018, видавник - Васильківська державна нотаріальна контора (том 1, а. с. 235, зворот).
       Згідно листа від 19.11.2019 №902 від КНП «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Васильківської районної ради Дніпропетровської області надана відповідь, що ОСОБА_5 не зверталася до лікаря-психіатра оскільки у даному закладі відсутній такий спеціаліст (том 2, а. с. 23, 37).
       Згідно листа від 22.11.2019 №01-02/1051 від КП «Васильківська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» повідомляється, що ОСОБА_5 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра КП «Васильківська ЦРЛ`ДОР» не перебувала; у наданні інших відомостей, які стосуються фактів звернення особи за медичною допомогою, копій медичних документів відмовлено на підставі ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (том 2, а. с. 26, 38).
       Згідно листа комунального територіального центру соціального обслуговування у Васильківському районі від 13.11.2019 №141 ОСОБА_5 отримувала соціальні послуги у даному закладі з 01.11.2005 року; надання соціальних послуг тимчасово припинялося з 06.02.2018 по 28.02.2018 року у зв`язку з від`їздом до племінниці ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 остаточно знята з надомного обслуговування.
       Також у листі зазначається, що на виконання постанови КМУ від 29.12.2009 р. №1417, комунальний територіальний центр не надає соціальні послуги людям похилого віку з медичними протипоказаннями, а саме, наявністю психічних захворювань.
       Згідно медичного висновку КЗ «Васильківський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 03.01.2018 року, протипоказань (в тому числі психічних захворювань) для надання соціальних послуг ОСОБА_5 територіальним центром відсутні. На протязі всього періоду соціального обслуговування медичні висновки підтверджувалися кожного року (том 2, а. с. 28).
       Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 26.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 виявлено, що за даною адресою проживає сім`я у складі 4 чоловік: ОСОБА_4 , 1884 р.н., ОСОБА_6 , 2006 р.н., ОСОБА_6 , 2013 р.н., ОСОБА_7 , 2015 р.н. (том 2, а. с. 29).
       На виконання ухвали суду від 09.01.2020 року КП «Васильківська центральна районна лікарня» Васильківської селищної ради надала оригінали медичних карток хворої ОСОБА_5 і повідомила, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра не перебувала і лікування від маячного (шизофреноподібного) розладу їй не призначалась і не проводилась за відсутності для цього підстав (лист №01-02/104 від 31.01.2020, том 2, а. с. 84).
       Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 27 від 12.11.2020 року на поставлене питання: чи була спроможна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними в момент вчинення нею правочину – договору купівлі-продажу серія ННВ 065898, №555, 20.02.2018 року посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В. – надана відповідь, що ОСОБА_5 за життя, на момент складання договору купівлі-продажу на період часу 20.02.2018 року виявляла хронічний стійкий психічний розлад у формі органічного маячного розладу. За своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься складання договору купівлі-продажу (20.02.2018) вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними (том 2, а. с. 224).
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на день укладення договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_5 була єдиними власником цього будинку і мала права розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Наданий висновок експертів про те, що ОСОБА_5 на момент укладення договору 20.02.2018 року не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними суперечить іншим матеріалам справи. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що на день укладення договору купівлі-продажу будинку права позивача жодним чином не порушувалися, оскільки ОСОБА_1 не була співвласником цього будинку, не проживала у ньому, під час життя ОСОБА_5 не був складений заповіт на її користь і той факт, що позивач став спадкоємцем третьої черги після смерті ОСОБА_5 і спадкував за нею інше майно (грошові кошти) не свідчить про порушення прав позивача шляхом укладення угоди щодо відчуження належного ОСОБА_5 нерухомого майна на час такого відчуження.
       Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови щодо визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.
       Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
       Виходячи зі змісту 203, 655 ЦК України договір купівлі-продажу вважається укладеним , якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.
       Згідно статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
       Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
       Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).        
       Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.
       Правила ст. 225 ЦК України поширюються і на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала у такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).
       Відповідно до Правового висновку ВСУ у справі за № 6-1531цс16, який зазначив , що відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті – за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила цієї статті поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, що не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визнання правочину недійсним на підставі частини першої статті 225 ЦК України суду слід встановити неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, враховуючи сукупність зібраних доказів у справі.
       Як вважала позивач, через свій психічний стан та тяжкі хвороби тітка не усвідомлювала значення своїх та не могла керувати ними, вона була не спроможна приймати рішення про вчинення будь-яких правочинів.
       З огляду на зазначене, а також показання ряду свідків судом призначалась посмертна комісійна судово-психіатричної експертизи, відповідно до висновку якої померла за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
       Також, з наданих медичних документів за період з 27.11.2014 року по 06.01.2018 року (медичні картки хворої ОСОБА_5 ) вбачається, що ОСОБА_5 оглядалася психіатром після надходження на стаціонарне лікування до терапевтичного відділення 27.10.2016 року. Був встановлений діагноз «органічний астенічний розлад з психотичними включеннями» (том 2, а. с. 223 зворот).
       Наступного разу ОСОБА_5 оглядалася психіатром після надходження на стаціонарне лікування до терапевтичного відділення 29.12.2016 року. Був встановлений діагноз «органічний маячний розлад» (том 2, а. с. 223 зворот).
       Наступного разу оглядалася психіатром після надходження на стаціонарне лікування до терапевтичного відділення 23.05.2017 року, встановлений діагноз «змішаний параноїдний розлад» (том 2, а. с. 223 зворот).
       Останній раз при житті ОСОБА_5 знаходилася на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні з 20.12.2017 по 06.01.2018 року, оглянута психіатром 22.12.2017 року, встановлений діагноз «органічний астенічний розлад з параноїдними включеннями» (том 2, а. с. 224).
       З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ОСОБА_5 в момент укладення оскаржуваного договору перебувала у такому стані, що не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
       Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку що наданий висновок експертів про те, що ОСОБА_5 на момент укладення договору 20.02.2018 року не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними суперечить іншим матеріалам справи, оскільки такий не суперечить іншим зібраним у справі доказам, зокрема даним медичної картки стаціонарного хворого № 1172, № 2402, № 22966 ОСОБА_8 , медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_8 .
        Крім того, згідно із частиною другою статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).
       У задоволенні клопотання про призначена повторної експертизи судом першої інстанції відмовлено. 
       Також, суд першої інстанції вважав, що на день укладення договору купівлі-продажу будинку права позивача жодним чином не порушувалися, оскільки ОСОБА_1 не була співвласником цього будинку, не проживала у ньому, під час життя ОСОБА_5 не був складений заповіт на її користь і той факт, що позивач став спадкоємцем третьої черги після смерті ОСОБА_5 і спадкував за нею інше майно (грошові кошти) не свідчить про порушення прав позивача шляхом укладення угоди щодо відчуження належного ОСОБА_5 нерухомого майна на час такого відчуження.
       Однак, такі висновки суду є неправильними, оскільки спірним договором порушуються права позивача, так як у разі визнання недійсним цього спірного договору купівлі-продажу будинку, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями її майна є сторони у даній справі: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, кожна на 1/3 частини майна ОСОБА_5 , що підтверджується матеріалами справи. 
       Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Встановивши вказані обставини, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні усіх обставин справи, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення позовних вимог.
       На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 130,4 грн.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року – скасувати.
       Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко Ірина Володимирівна, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу — задовольнити. 
       Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 20 лютого 2018 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко Іриною Володимирівною, серія та номер ННВ 065898, № 555.
       Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 130,4 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: