ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/4896/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року (суддя Максименко Л.Я.) по справі №280/4896/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання протиправним та скасування податкових – повідомлень рішень, -
                                                      
                                              В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати:
податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2019 року № 0014821305 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами декларування в сумі 870 304 (вісімсот сімдесят тисяч триста чотири гривні 37 копійок) та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 217 576 (двісті сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 09 копійок), а загальна сума донарахування становить 1 087 880 (один мільйон вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят гривень 46 копійок);
податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2019 року № 0014841305 за платежем з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 72 525 (сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять п`ять гривень 36 копійок) та фінансових санкцій в сумі 18 131 (вісімнадцять тисяч сто тридцять одна гривня 34 копійки), а загальна сума донарахування становить 90 656 (дев`яносто тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень 70 копійок).
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено повністю.
21.05.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у даній справі.
В обґрунтування поданої заяви посилався на те, що 23 квітня 2021 року набрав чинності Закону України від 13 квітня 2021 року № 1383-ІХ “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб”. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 цього Закону до Податкового кодексу України були внесені наступні зміни: “2) у підпункті 164.2.17 пункту 164.2 статті 164: абзац перший підпункту "д" викласти в такій
редакції: "д) основної суми боргу (кредиту) платника податку (крім суми прощеного (анульованого) основного боргу платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік)-, встановленої на 1січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом". Також, підпунктом 3 пункту 1 Закону України від 13 квітня 2021 року № 1383-ІХ “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб” до ПК України внесені наступні зміни: “підпункт 165.1.55 доповнити абзацом третім такого змісту: “основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійніш рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності”. Отже, зазначав, що з набранням чинності цим Законом, до загального місячного (річного) до оподаткованого доходу платника податків не включаються доходи у вигляді і основної суми боргу (кредиту) платника податків за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Вказував, що оскільки податкові зобов`язання позивача виникли у зв`язку з прощенням (анулюванням) основної суми боргу (кредиту) за Кредитного договору № ML-008/150/2008 в іноземній валюті, забезпеченого іпотекою житлової нерухомості, на підставі попередньої редакції ПК України, з набранням чинності нової редакції такі зобов`язання скасовуються.
З цих підстав, посилаючись на ч.3 ст.361 КАС України, вказував, що оскільки Закон України від 13 квітня 2021 року № 1383-ІХ скасовує підтверджене рішенням суду зобов`язання позивача включати до оподаткованого доходу платника податків суми прощенної (анулюваної) основної суми боргу (кредиту) за Кредитним договором № ML-008/150/2008, то відповідно скасовується й відповідальність позивача за їх не включення.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції фактично виходив з того, що наведені у заяві підстави для перегляду рішення суду не є нововиявленими обставинами у розумінні ч.2 ст.361 КАС України. Стосовно аргументів позивача про скасування відповідальності, суд вказав на те, що хоча законом і було внесено певні зміни до Податкового кодексу України, в частині визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, але вказаним законом безпосередньо не було пом`якшено та не скасовано відповідальність фізичних осіб.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами задовольнити. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано того, що фактично змінами, які внесено до ПК України, було скасовано юридичну відповідальність фізичних осіб, якими не було дотримано вимог податкового законодавства щодо визначення бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб. У свою чергу, як зазначає позивач, скасування юридичної відповідальності, у зв`язку з прийняттям нових законів, є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Також, позивач вказує на те, що судом залишено поза увагою те, що за умови залишення заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами без задоволення, створюються передумови для ситуації, при якій за різних умов різні платники податків однакового статусу, у один і той же період мають різний обсяг податкових зобов`язань, тобто мають відповідні привілеї чи обмеження.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить оскаржувану ухвалу залишити без змін з огляду на її законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст.361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Згідно із ч.3 ст.361 КАС України перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.
Виходячи з положень вказаних норм права, позивач вказує на наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з огляду на те, що за його позицією зміни до Податкового кодексу України, які внесені Законом  № 1383-ІХ, скасували юридичну відповідальність до якої його притягнуто шляхом донарахування податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій.
З приводу таких підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що внесеними Законом № 1383-ІХ змінами не скасовувався будь-який із видів юридичної відповідальності. Вказаним законом внесено зміни щодо визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб, при цьому, положення норм права, до яких Законом № 1383-ІХ внесено зміни, не передбачали будь-якої відповідальності фізичних осіб, а стосувалися порядку оподаткування доходів фізичних осіб.
Якщо позивач вважає юридичною відповідальністю застосовані до нього фінансові санкції, у зв`язку з донарахуванням податкових зобов`язань контролюючим органом, то такий вид фінансової відповідальності платників податків передбачений п.123.1 ст.123 ПК України, але до вказаної норми будь-яких змін щодо скасування чи пом`якшення відповідальності, не вносилось.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені у заяві підстави для перегляду рішення суду не є нововиявленими обставинами у розумінні ч.2 ст.361 КАС України.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції постановлено законну та обґрунтовану ухвалу, як того вимагає ст..242 КАС України, у зв`язку з чим підстав для її скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року по справі №280/4896/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст..328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 16.11.2021
Повне судове рішення складено 17.11.2021
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк