П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/3019/20	
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді – доповідача	Кравця О.О.	
судді –	Зуєвої Л.Є.	
судді – 	Коваля М.П. 	
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року по справі № 540/3019/20, прийнятого у відкритому судовому засіданні у складі судді Ковбій О.В., за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі  до     ОСОБА_1  про стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

12 жовтня 2020 року Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 , податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 416 855,33 грн.; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 34 723,78 грн.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду  від    02 лютого 2021 року адміністративний позов був задоволений.

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Херсонського окружного адміністративного суду  від   02 лютого 2021 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,  в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Вимоги апеляційної скарги апелянт, обґрунтовує тим, що податкові повідомлення-рішення від 21.02.2019р. №0114961304, №0114971304, №0114981304 не отримані платником податків, а в повідомленні про вручення відсутня дата та причина невручення.
Також на думку апелянта, оперування судом першої інстанції огляду поштового конверта на якому прикріплений шматок паперу з певним написом та датою - є підміною понять, так само як шматок паперу не є повідомленням про вручення та не передбачений Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270.
Крім того, апелянт зазначив, що незрозумілою є дата відправлення ППР. Так на конверті зі штрихкодом 7302800421944 стоїть відбиток штемпеля з датою 21.02.2020, а на фіскальному чеку зі штрих-кодом 7302800421944 стоїть дата 22.02.2020 року. На повідомленні про вручення зі штрих-кодом 7302800421944 взагалі відсутні будь-які позначення.
30.03.2021 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції без змін.

III.          ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2021 року було звільнено апелянта від сплати судового збору, відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року зупинено провадження у справі № 540/3019/20 за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на      рішення  Херсонського окружного адміністративного суду  від      02.02.2021р.  до  набрання законної сили судового рішення по справі №540/696/21.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року призначено розгляд справи у режимі відеоконференції.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України але до судового засідання сторони не з`явилися , про причини неявки суду не повідомили, а  тому апеляційний суд вважає причини неявки неповажними та в порядку ст.311 КАС України продовжує розгляд справи в порядку письмового провадження .
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав: 

IV.          ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції було встановлено, що у січні 2019 року податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складено акт від 25.01.2019 року №35/21-22-13-04/ НОМЕР_1 (а.с.13-15). 
На підставі висновків вказаного акту перевірки позивачем прийнято:
податкове повідомлення-рішення від 21.02.2019 р. № 0014961304, яким збільшено суму грошового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" на суму 374303,88 грн, у тому числі за основним платежем на суму 299443,10 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 74860,78 грн (а.с. 65). 
податкове повідомлення-рішення від 21.02.2019 р. № 0014971304, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" (а.с. 66).
податкове повідомлення-рішення від 21.02.2019 року №0014981304, яким збільшено суму грошового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" на суму 31191,99 грн, у тому числі за основним платежем 24953,59 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 6238,40 грн (а.с. 67).  
Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте повернулися на адресу відправника у зв`язку з закінченням терміну зберігання та відміткою "за закінченням строку зберігання" (а.с. 62-64).
Позивачем на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу від 05.06.2019 року №2991-17, в якій зазначено, що загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом на 04.06.2019 року становить 451579,11 грн., у тому числі основні платежі 324396,69 грн., штрафні санкції 81269,18 грн, пеня 45913,24 грн (а.с. 69).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку виникнення податкового боргу ОСОБА_1 та витягу з інтегрованих карток платника податків станом на 13.05.2020 року за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 451579,11 грн, зокрема:
по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, обліковується залишок несплаченого грошового зобов`язання в сумі 451579,11 грн, який виник з 30.05.2019 року, нарахований відповідно до податкового повідомлення - рішення від 21.02.2019 року №0014961304 на загальну суму 374303,88 грн (основний платіж 299443,10 грн, штрафна санкція 74860,78 грн), та податкового повідомлення - рішення від 21.02.2019 року № 0014971304 на суму 170 грн. (штрафна санкція). Сума нарахованої пені становить 42381,45 грн.
по військовому збору обліковується залишок несплаченого грошового зобов`язання в сумі 34723,78 грн., який виник з 30.05.2019 року, нарахований відповідно до податкового повідомлення - рішення від 21.02.2019 року № 0014981304 на загальну суму 31191,99 грн (основний платіж 24953,59 грн., штрафна санкція 6238,40 грн.). Сума нарахованої пені становить 3531,79 грн.
V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ТА ОЦІНКА СУДУ :
Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпунктів 14.1.1-1., 14.1.175., 14.1.156., 14.1.162., 14.1.137. пункту 14.1 статті 14 ПК України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки;
Орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно із підпунктом 19-1.1.45. пункту 19-1.1. статті 19 ПК України контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.
У відповідності до підпункту 20.1.34 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 41.1., 41.2. статті 41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Згідно з п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 58.3 статті 58 Податкового Кодексу України (в редакції чинній станом на дату направлення податкових повідомлень-рішень) передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Відповідно до положень статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно п/п 20.1.34 п. 20.1 ст.20 ПК України , контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
За приписами пп.62.1.1-62.1.2 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.
Як передбачено п.1 Розділу І "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженого 07.04.2016 р. наказом Міністерства фінансів України № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (надалі - Порядок № 422), цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Згідно з п.2 Розділу І цього Порядку терміни в ньому вживаються в таких значеннях: інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Згідно п. 95.2 - 95.4 ст.95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

(1)          Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Апеляційний суд зазначає, що згідно вищенаведених правових норм податкові повідомлення-рішення від 21.02.2019 року №№№ 0014961304, 0014971304, 0014981304 вважаються такими, що вручені платнику податків 25.03.2019 року (відмітка про невручення датована 25.03.2019 року, а.с.64), що підтверджуються копією поштового конверту, наявного в матеріалах справи.
Разом з тим, у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 21.02.2019р. №0114961304, №0114971304, №0114981304.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.02.2019р. №0114961304, №0114971304, №0114981304 – відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 13.05.2021р. ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року у справі №540/696/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про скасування податкових повідомлень-рішень від 21.02.2019р. №0114961304, №0114971304, №0114981304 повернута скаржнику.
Тобто, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.05.2021 року у справі №540/696/21 набрало законної сили 21 вересня 2021 року.
Наведене дає підстави вважати грошові зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями такими, що набули статусу узгодженості. У зв`язку з цим у ОСОБА_1 виникає обов`язок щодо сплати визначених в них грошових зобов`язань відповідно до ст. 57 Податкового кодексу України.
У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу від 05.06.2019 року №2991-17, яка була направлена на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, проте повернулася з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією поштового відправлення (а.с.12, 83).
Враховуючи вимоги п.58.3 ст.58 ПК України апеляційний суд вважає, що податкова вимога про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 в сумі 451579,11 грн. вважається такою, що вручена платнику податків 12.06.2019 року, що підтверджуються копією поштового конверту, наявного в матеріалах справи.
Отже, оскільки позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, що набув статусу узгодженості, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, апеляційний суд дійшов висновку щодо правомірності вимог ГУ ДПС, як суб`єкта владних повноважень, щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу на загальну суму  451579,11 грн.
Разом з тим, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, що податкові повідомлення-рішення вважаються йому не врученими, оскільки з системного аналізу Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, слід дійти висновку, що Кабінет Міністрів України визначив в окремі категорії поштових відправлень, рекомендовані листи та листи з оголошеною цінністю.
Податковий кодекс передбачає єдину необхідну умову листування з платниками податків та визначає категорію виду поштового відправлення, саме рекомендований лист з повідомленням про вручення.
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 Правил зазначено, зокрема, що розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Статтею 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" від 04 жовтня 2001 року № 2759-ІІІ передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема в абзаці 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
З аналізу викладеного вбачається, що одним з можливих належних доказів виконання позивачем обов`язку щодо направлення платнику податків податкових повідомлень-рішень є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №820/1186/17.
В даному випадку позивачем надано копію фіскального чеку ХД АТ "Укрпошта" №ПН215600426655 від 22.02.2019 року (а.с.18), ідентифікатор якого повністю співпадає з ідентифікатором поштового відправлення, в якому направлялись згадані вище податкові повідомлення-рішення.
Відповідно п.п. 99, 116, 117 Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.
Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.
Таким чином, рекомендоване відправлення, що не вручене адресату, зберігається об`єктом поштового зв`язку протягом місяця, після чого повертаються відправникові, що і було зроблено з рекомендованим поштовим відправленням, яке містило податкові повідомлення-рішення від 21.02.2019 року №№№0014961304, 0014971304, 0014981304.
Більш того, судом першої інстанції в судовому засіданні 02.02.2021 року було досліджено оригінал наведеного поштового відправлення з індексним ідентифікатором: 7302800421944 та встановлено, що зовнішній вигляд відправлення набув правильного відображення в копіях, наявних в матеріалах справи (а.с.62-64). Так, до поштового конверту зі сторони, яка містить дані адресатів, приєднано аркуш меншого формату з позначкою "за закінченням строку зберігання" (мовою оригіналу: "за ист срок хр."), відбитком штемпелю відділення поштового зв`язку з зазначеною на ньому датою: "25.03.2019 року", що і є датою невручення зазначеного відправлення адресату.
Також, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо «невідповідностей», а саме наявність на копії відбитку штемпелю з датою "21.02.2019" (а.с  62), оскільки наявність згаданого відбитку проявилась при копіюванні поштового відправлення з метою відображення адреси отримувача. При цьому, даний відбиток не має відношення до наведеного поштового відправлення в силу того, що його проставлено на зворотному боці аркушу, який приєднано до конверту (за допомогою клею), згаданий відбиток "зрізаний" та містить дату, яка більше ніж на місяць передує даті - 25.03.2019 року, відбиток не містить поряд будь-яких записів чи підписів, які б обґрунтовували його проставляння на зворотному боці. На відміну від вищезазначеного відбитку, проставляння якого посвідчує дату повернення поштового відправлення.
Відносно листа АТ "Укрпошти", наданого на виконання ухвали Херсонського окружного адміністратвиного суду від 20.01.2021 року про підтвердження направлення та вручення відповідачу, зокрема, поштового відправлення з індексним ідентифікатором: 7302800421944, суд першої інстанції вірно зазначив, що фактично АТ "Укрпошта", посилаючись на п.п.2, 121-124 Правил, вказала на те, що відомості про внутрішні реєстровані поштові відправлення зберігається в електронній інформаційній системі АТ "Укрпошта" - 6 місяців. На дату надання відомостей щодо виконання ухвали суду (28.01.2021 року) поштові відправлення №7302800421944 та №7302200659912 не зареєстровані в системі.
Наведений лист підприємства поштового зв`язку, в силу зазначеної в ньому інформації, не має доказового значення для вирішення справи, оскільки поштові відправлення, щодо яких запитано інформацію направлялись позивачем в лютому та в червні 2019 року, що виключає можливість збереження інформації щодо них в електронній інформаційній системі АТ "Укрпошта" станом на 28.01.2021 року.
Тому апеляційний суд вважає, що надані податковим органом фіскальний чек про відправку рекомендованого листа з повідомленням про вручення ОСОБА_1 та оригінал зазначеного поштового відправлення, який повернувся з відміткою про невручення, досліджений судом першої інстанції в судовому засіданні, є належним доказом направлення податкових повідомлень-рішень у відповідності до вимог ст.42 ПК України.
Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ї інстанції щодо  наявності  підстав для задоволення позову , так як грошове зобов`язання  є узгодженим , податкова вимога про стягнення податкового боргу вважається такою, що вручена платнику податків , податковий борг не був сплачений платником податків протягом 10 календарних днів та підлягає стягненню у загальному порядку , встановленому вимогами ПК України .
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права, справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийнятне та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.
Апеляційний суд доходить до висновку, щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги , та зміни чи скасування рішення суду 1-ої інстанції, а  також вважає, що відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст.8,19,55 Конституції України,  ст. 3, 6, 7, 242, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання  та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду  протягом 30-ти днів.  

Повне судове рішення складене та підписане 03 листопада 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.   Зуєва Л.Є.