ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6103/21 Справа № 176/117/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві
за апеляційними скаргами  ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 та Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»
на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року 

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 через свого повноважного представника, адвоката Морозову О.С. звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму грошових коштів у розмірі 550000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.
У своїй позовній заяві позивачка посилалась на те, що 05 листопада 2020 року на дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» стався груповий нещасний випадок з двома потерпілими особами, з них 1 - зі смертельним наслідком із її чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання трудових обов`язків відповідно до режиму роботи підприємства. За результатами спеціального розслідування, комісія дійшла висновку, визначеному у акті Н-1, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, а саме внаслідок падіння устаткування (обладнання) або їх конструктивних елементів. Актом також встановлені причини настання нещасного випадку: 1) основна - організаційна - порушення трудової і виробничої дисципліни у тому числі невиконання вимог інструкції з охорони праці, а саме: невиконання вимог пунктів 1.6,3.102 інструкції з охорони праці №82 для прохідника, затвердженої наказом генерального директора ДП «Схід ГЗК» від 25.11.2018 року №46, п.п.2.17, 2.18 Робочої інструкції прохідника 6 розряду дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» від 28.02.2018 року №120, п.п. 2.8, 2.13 Посадової інструкції майстра гірничого підземної дільниці, затвердженої наказом директора Смолінської шахти від 28.03.2018 року №120, абзац 3 п. 29 розділу ІІ «Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом» НПАОП 0.00-1.77-16; 2) супутні - організаційна - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання устаткування, машин, механізмів тощо; порушення вимог розділу організації робіт і заходів безпеки «Проекта организации работ по ремонту подъемного цилиндра подъема опускания балансира погрузочно-доставочной машины PFL-20», недотримання вимог п.п. 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5 Положення «Про нарядну систему організації робіт у підрозділах ДП «СхідГЗК», затвердженого наказом від 30.05.2018 року за №36. Особи, які допустили порушення вимог законодавства з офорони та гігієни праці, що призвели до смерті ОСОБА_3 : ОСОБА_4 - майстер гірничої дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» - не здійснив належний контроль за безпечним виконанням робіт підвищеної небезпеки дільниці, чим порушив вимоги абзацу 3 п.29 розділу ІІ «Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом» НПАОП 0.00-1.77-16, вимги п.2.8 та 2.13 Посадової інструкції майстра гірничого підземної дільниці, затвердженої наказом директора Смолінської шахти від 28.03.2018 року №120 та вимог п.п. 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5 Положення «Про нарядну систему організації робіт у підрозділах ДП «Схід ГЗК», затвердженого наказом від 30.05.2018 року за №36. ОСОБА_3 - прохідник дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» при виконанні ремонтних робіт самотужки прибрав, а потім не встановив запобіжний упор балансиру на місце між рамою машин і балансиром підйому ковша, чим порушив вимоги пунктів 1.6,3.102 інструкції з охорони праці №82 для прохідника, затвердженої наказом генерального директора ДП «Схід ГЗК» від 25.11.2018 року №46, п.п.2.17, 2.18 Робочої інструкції прохідника 6 розряду дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» від 28.02.2018 року №120, п.п. 2.8, 2.13 та не виконав вимоги розділу організації робіт і заходів безпеки «Проекта организации работ по ремонту подъемного цилиндра подъема опускания балансира погрузочно-доставочной машины PFL-20».
Однак, позивач вважає, що незважаючи на те, що присутня вина самого ОСОБА_3 у нещасному випадку, це не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Вина відповідача у смерті ОСОБА_3 і відповідно завдання моральної шкоди членам його сім`ї та рідним полягає у тому, що відповідач не забезпечив безпечних умов праці, у яких би ОСОБА_3 був забезпечений всім необхідним для унеможливлення отримання травм, які стали наслідком його смерті. Відповідач не вжив жодних заходів для забезпечення безпеки її чоловіка, як працівника і відповідно такі заходи не погоджувались із центральним органом виконавчої влади. Отже, позивачці смертю чоловіка, пов`язаною з нещасним випадком на виробництві, наслідком якого стало ушкодження здоров`я, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що вона у віці 37 років втратила близьку людину, годувальника сім`ї, що має безповоротну дію, зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у житті позивачки, яка втратила турботу та підтримку близької людини. Тому, враховуючи глибину, характер та тривалість душевних страждань, переживань, істотність вимушених змін в житті позивача, спричинених смертю чоловіка на виробництві, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, просить відшкодувати моральну шкоду завдану позивачу в розмірі 5500000 грн., оскільки така сума зможе мінімально компенсувати втрати, яких зазнала позивач та відновити хоча б частково її моральний стан (а.с.1-7).

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року позов ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 до ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка на виробництві, задоволено частково. Стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті чоловіка ОСОБА_3 на виробництві - 180000,00 гривень, без урахування податків, зборів та інших платежів. У іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», на користь держави судовий збір 2700 грн.(а.с.72-76).

Не погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_1 , від імені якої діє  ОСОБА_2  подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити (а.с.93-98). 
Не погодившись з рішенням суду, ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову (а.с. 118-132).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення.

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 березня 2019 року, актовий запис про шлюб №10 зроблений виконавчим комітетом Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.10). 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №104, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого Смолинською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області (а.с.11).
Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 листопада 2020 року о 17 год. 44 хв. на Смолінській шахті ДП «СхідГЗК» від 29 грудня 2020 року, встановлено наступні обставини нещасного випадку.
Прохідник підземний дільниці ЗР Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» ОСОБА_3 та учень прохідника підземного дільниці ЗР Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» ОСОБА_5 разом з іншими працівниками прибули на роботу у другу зміну о 14 год. 20 хв. 05.11.2020, пройшли у медпункті шахти прередзмінний медичний огляд та направилися до нарядної дільниці ЗР, де отримали від майстра гірничого ОСОБА_4 письмовий наряд. Наряд було видано ланці прохідників у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та його учня ОСОБА_5 на прибирання гірничої маси, ремонт вантажно-доставної машини PFL-20, буріння шпурів самохідною буровою каретою Boomer - 104. Наряд оформлено записом у «Книзі нарядів» дільниці ЗР, проведено передзмінний інструктаж за інструкціями з охорони праці, а саме: № 82 «Для прохідника (підземного)», № 115 «Для машиніста самохідних машин (підземного)», № 1-В «Під час виконнаня робіт із застосування драбин, стрем`янок», № 2-В «Для персоналу І кваліфікаціонної групи з електробезпеки», № 5-В «З безпечного виконання робіт у підземних умовах», № 6-В «З експлуатації талі ручної, черв`ячної», № 9-В «Під час виконання робіт на висоті», № 22-В «При ручному переміщені вантажів», № 26-В «Для осіб задіяних на доставці вибухових матеріалів», № 27-В «При заповненні підривниками «Журналу реєстрації відмов при підривних роботах», № 29-В «У разі ліквідації зарядів вибухових матеріалів, що відмовили у підземних умовах», № 30-В «Для осіб, призначених для охорони вибухових матеріалів в небезпечній зоні на місці проведення підривних робіт», № 31-В «Про порядок зберігання вибухових матеріалів в підземних умовах шахти», № 32-В «Зі збирання, обліку, збереження та знищення вибухових матеріалів, вилучених із гірничої маси», що підтверджено особистими підписами членів ланки, у т.ч потерпілих в «Книзі нарядів». Переодягнувшись та отримавши в ламповій індивідуальний саморятівник, ліхтар, респіратор типу «Пелюсток» і номерний жетон ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом з іншими працівниками другої зміни спустилися кліттю на гор. «-460» м. по стволу «Головному», потім стволом «Сліпа-2» на гор. «-640»м. Гірничий майстер ОСОБА_4 , оглянувши стан робочого місця, надав дозвіл на виконання робіт за нарядом та пішов допускати до роботи інших працівників.
ОСОБА_3 не дочекавшись прохідника ОСОБА_7 розпочав роботи з ремонту вантажно-доставної машини PFL-20, а саме підключення рукавів високого тиску до циліндру підйому балансира вантажно-доставної машини PFL-20. При огляді циліндру вантажно-доставної машини PFL-20 йому стало зрозуміло, що різьбове з`єднання флянцу гідравлічного циліндру потребує посилення за допомогою зварних робіт. Неподалік разом із прохідником ОСОБА_8 виконував роботи електорогазозварник ОСОБА_9 , якого і попросив ОСОБА_3 на власний розсуд, обварити флянець. У процесі зварювальних робіт на останній прихватці, на думку ОСОБА_3 виникла потреба прибрати фіксатор (упор) балансира, який було встановлено між рамою машини і балансиром підйому ковша, для запобігання падіння балансира. Зі слів ОСОБА_5 балансир до фіксатора (упора) прилягав не щільно, тому ОСОБА_3 зміг самотужки його прибрати. Після закінчення зварних робіт ОСОБА_9 зібрав зварний кабель та маску, електроди і пішов до ОСОБА_8 продовжувати роботу за нарядом. ОСОБА_3 , недочекавшись ОСОБА_7 , продовжив ремонт циліндра підйому балансиру, при цьому не встановив упор балансиру на місце між рамою машини і балансиром підйому ковша. Приблизно о 17 год. 40 хв., ОСОБА_3 під час під?єднання рукавів високого тиску до цилідру підйому балансира, знаходячись між рамою та балансиром вантажно-доставної машини PFL-20, попросив подати ОСОБА_5 гайковий ключ, який знаходився на полиці для зберігання інструментів. Коли ОСОБА_5 подавав гайковий ключ ОСОБА_3 відбулося падіння балансиру. ОСОБА_5 знаходячись під ковшем частково, зміг вибратись з-під нього та почав голосно звати на допомогу. На його крик про допомогу на місце події прибігли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Побачивши ОСОБА_3 затиснутого між рамою і балансиром ковша вони намагалися його звільнити, але у них нічого не виходило. По прибуттю на місце нещасного випадку рятувальниками ДВГРС було проведено прохіднику ОСОБА_3 реанімаційні дії та приблизно о 19 годині доставлено його на поверхню шахти. О 19 год. 02 хв. працівниками медичної допомоги було констатовано смерть ОСОБА_3 .
Таким чином, комісією було встановлено, що ОСОБА_3 - прохідник дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» при виконанні ремонтних робіт самотужки прибрав, а потім не встановив запобіжний упор балансиру на місце між рамою машини і балансиром підйому ковша, чим порушив вимоги пунктів 1.6, 3.102 Інструкції з охорони праці № 82 для прохідника, затвердженої наказом генерального директора ДП «СхідГЗК» № 46 від 25.01.2018р, а саме: п. 1.6 Інструкції з охорони праці - Прохідник зобов`язаний виконувати вимоги внутрішнього трудового розпорядку і застосовувати заходи, що виключають вплив на нього небезпечних і шкідливих виробничих факторів, в тому числі такі: - дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на підприємства; - знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, правильно і своєчасно користуватися засобами колективного та індивідуального захисту;- дотримуватися режимів роботи, що задаються технологічними процесами і передбачені експлуатаційною документацією; - не працювати без належних захисних огороджень, кожухів, запобіжних пристроїв і пристосувань тощо; п. 3.102 Інструкції з охорони праці Роботи по змащенню і технічному обслуговуванню машини повинні проводитися тільки при відключеній машині і опущеною кулісою ковша. Коли самохідна машина з двигуном внутрішнього згорання не працює, ковш повинен бути опущений та не виконав вимоги п.п. 2.17, 2.18 робочої інструкції прохідника 6 розряду дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК», затвердженої наказом директора Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» від 28.02.2018 року № 120, а саме: розділу 2 Завдання та обов`язки, п. 2.17 Відповідальне виконання правил пожежної і радіаційної безпеки та охорони праці під час виконання робіт. п. 2.18 Дотримання вимог інструкцій з охорони праці, даної робочої інструкції, нарядної системи … Не виконав вимоги розділу організації робіт і заходів безпеки «Проекта организации работ по ремонту подъемного цилиндра подъема опускания балансира погрузочно-доставочной машины PFL-20», затвердженої головним інженером Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» від 03.11.2020р. а саме: «При выполнении работ под балансиром по ремонту подъемного цилиндра, подъема опускания балансира погрузочной доставочной машины PFL-20 следует устанавливать стопор балансира. Стопор балансира необходимо устанавливать в составе не менее 2-х компетентных специалистов (проходчиков, слесарей) с заведённой машиной. Затем следует отвинтить стопор балансира от крепления, поднять балансир (стрелу) машины, второй работник должен вставить стопор балансира, разместив его на креплениях в раме машины и медленно опустить балансир, что бы крепление прилегало к стопору. После выполнения работ по ремонту подъёмного цилиндра, подъёма опускания балансира погрузочной доставочной машины PFL-20, необходимо снова поднять балансир и снять стопор балансира, вставить стопор балансира в держатель машины.»
ОСОБА_4 - майстер гірничий дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» - не здійснив належний контроль за безпечним виконанням робіт підвищеної небезпеки на дільниці, чим порушив: вимоги абзац 3 п. 29 розділу II «Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом» НПАОП 0.00-1.77-16, а саме: «Посадова особа, на яку покладено обов`язки здійснення контролю за безпечним виконанням робіт, або за її дорученням відповідальний працівник ... Повинні не допускати виконання робіт з порушенням правил безпеки». та вимоги п. 2.8 та 2.13 розділу 2 посадової інструкції майстра гірничого підземної дільниці, затвердженої наказом по Смолінській шахті від 28.02.2018 року за № 120, а саме:розділу завдання та обов`язки п. 2.8 Забезпечувати безпечні умови праці на робочих місцях, контролювати забезпеченість робочих справним інструментом, матеріалами, запобіжними пристосуваннями, спецодягом, засобами індивідуального захисту, джерелами світла та питною водою, стан і справність засобів провітрювання, пилоподавлення, а також регулюючих пристроїв (вентиляційних дверей, перемичок, трубопроводів, вентиляторів місцевого провітрювання, здійснювати експрес-аналіз складу повітря на робочих місцях, здійснювати допуск людей до роботи). П. 2.13 Контроль проведення ремонту, технічного обслуговування, огляду обладнання та інших технічних засобів. Положення «Про нарядну систему організації робіт на ДП «СхідГЗК», затвердженого наказом по ДП «СхідГЗК» від 30.05.2018 за № 326, а саме: Розділ 2 Порядок виконання робіт за нарядами п. 2.2.3 Особи, які складають та видають наряд зобов`язані:- знати ситуацію на об`єкті, де будуть проводитися роботи;- аналізувати роботу попередньої зміни, з метою правильного планування роботи у свою зміну;- визначити обсяги та характер роботи, яку доручено виконувати;- провести оцінку ризиків та небезпечних факторів на робочих місцях та скласти наряд з урахуванням заходів безпеки з зазначених небезпечних факторів; п. 2.2.4 Особи, які видають наряд несуть відповідальність: - за безпеку робіт; - за видачу наряду у повному обсязі;- за безпечне виконання робіт, у відповідності із зазначеними у наряді заходами безпеки;п. 2.2.5 Особи, зазначені у пунктах 2.2.3 та 2.2.4 здійснюють безпосереднє керівництво роботами, несуть відповідальність за:- за безпеку робіт; - виконання членами бригади робіт, не передбачених нарядом, а також робіт для особистих потреб;- відповідність порядку та послідовності виконання робіт вимогам технологічних карт безпечного ведення робіт, проектам виконання (організації) робіт, технологічним та експлуатаційним інструкціям, інструкціям з охорони праці тощо.
Висновок комісії: нещасний випадок, який стався 05 листопада 2020 року о 17 год. 44 хв. з прохідником підземної дільниці ЗР Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» ОСОБА_3 , визнається таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с. 12-27). 
Отже, між смертю потерпілого ОСОБА_3 , який працював на підприємстві відповідача та нещасним випадком, що стався з ним на виробництві, наявний причинний зв`язок, що передбачає право позивача як дружини померлого на відшкодування їй моральної шкоди. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди.
Однак, відповідач ДП «СхідГЗК» заперечує право відповідачки на відшкодування моральної шкоди, вважаючи, що нещасний випадок зі смертельним наслідком для потерпілого ОСОБА_3 настав виключно через порушення останнім трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання вимог інструкцій з охорони праці та робочої інструкції. Відповідач заперечує та вважає, що заявлена позивачем сума моральної шкоди не відповідає принципу розумності, виваженості та справедливості, позивачкою не надано жодного доказу того, що їй завдано моральну шкоду саме діями ДП «СхідГЗК», оскільки не надано доказів причинного зв`язку між нещасним випадком і протиправними діяннями та виною в його заподіянні.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд 1 інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог позивачки та необхідності відшкодування відповідачем моральної шкоди завданої їй смертю чоловіка на виробництві. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню в якості компенсації моральної шкоди, суд визначив 180 000,00 грн, оскільки цей розмір суд вважав таким, що відповідає глибині і ступеню моральних страждань позивачки та є достатнім для розумного задоволення потреб потерпілих.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.
Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, у зв`язку із чим відхиляє доводи представника позивача щодо заниженого розміру моральної шкоди, стягнутої судом з відповідача на користь позивача.
Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).
Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.
Посилання відповідача на те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення їй моральної шкоди у зв`язку з втратою чоловіка, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для позивача внаслідок смерті чоловіка.
Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв`язку зі смертю чоловіка, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, вважає що визначений розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги як позивача, так і відповідача про недоведеність розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.
Не погоджується колегія суддів й з доводами апеляційної скарги представника відповідача про те, що нещасний випадок стався в зв`язку з власними діями постраждалого, оскільки не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи від нещасного випадку, що стався на виробництві. 
Доводи, викладені в апеляційних скаргах зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду- без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення в цій частині відсутні. 

Керуючись ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 , від імені якої діє  ОСОБА_2 та Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»  - залишити без задоволення. 

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: