ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2021 року                              м. Дніпро                         Справа №  910/20183/20
       Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),
суддів:                       Чус         О.В., Орєшкіної Е.В. 

секретар судового засідання Григоренко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в режимі відеоконференції  апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" 
на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.05.2021 р.
(суддя Поліщук Г.Б., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 31.05.2021 р. ) 
у справі 
за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік",
                             ( м. Київ )             
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", 
                            ( м. Кропивницький )
про    визнання недійсним договору 

                                                 ВСТАНОВИВ:
1 .     Короткий зміст позовних    вимог та позиція інших учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сердолік" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 21.12.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сердолік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" по відчуженню 1/2 частини у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо ( літ. У ), загальною площею 916,10 кв. м., який розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. та зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2724, та застосувати наслідки недійсності правочину.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що при укладенні спірного правочину не було дотримано приписів ч. 2 ст. 377 та ст. 638 ЦК України. 23.08.2017 р. засновниками ТОВ "Сердолік" ОСОБА_4 та ОСОБА_1 а також директором ТОВ "Кіровоград-Новобуд" Іванченко С.О. укладено Меморандум, за умовами якого ТОВ "Сердолік" продає, а ТОВ "Кіровоград-Новобуд" купляє нежилу будівлю загальною площею 905,5 кв.м., розташовану за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, 67, за ціною 150 000 доларів США. 21.12.2017 р. між Позивачем та Відповідачем укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме 1/2 частини у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо ( літ. У ) загальною площею 916,10 кв. метрів. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2724.
Позивач стверджує, що за умовами Меморандуму завдаток в сумі 20 000 доларів США готівкою передається ОСОБА_1 до підписання цього Меморандуму. Остаточний розрахунок - 120000 (орієнтовно) гривень в безготівковому порядку перераховується ТОВ "Кіровоград-Новобуд" на рахунок ТОВ "Сердолік" на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу та рахунку, виданого продавцем, а          130 000 доларів США ( за вирахуванням 120 000 (орієнтовно) гривень ) готівкою передаються ОСОБА_1 . Тому, Позивач не мав наміру продавати належний йому на праві власності об`єкт нерухомості за ціною, зазначеною в оспорюваному договорі, оскільки дана ціна не відповідає ринковій, отже правочин укладено під впливом помилки та внаслідок введення позивача в оману. Крім того, земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно, не містить кадастрового номера, а площа нерухомого майна, вказана в договорі (916,10 кв. метрів) є відмінною від площі майна, вказаної в Експлікації внутрішніх площ до плану будови літера "У" по проспекту Перемоги, 67 у м. Києві.
У відзиві на позов Відповідач зазначає, що ціна нерухомого майна, визначена в спірному договорі ( 60 000 грн. ), відповідає висновку ФОП Шейнерт Д.Є., згідно з яким вартість об`єкту оцінки складає 59 500,00 грн.. Відповідач заперечує підписання Меморандуму саме в такій редакції, оскільки Меморандум не скріплений печаткою ТОВ "Кіровоград-Новобуд". Крім того, Відповідач зазначає, що угоди, що стосуються нерухомого майна, укладаються в нотаріальній формі, інакше вони є нікчемними. Вказаний Меморандум не може бути розцінений як попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки відповідно до абзацу 4 ч.1 ст.635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Поряд з тим, Відповідач вказує на те, що обраний Позивачем спосіб захисту не може ні за яких обставин захистити права Позивача, оскільки 06.06.2018 р. Відповідач продав цілу будівлю третій особі, якою здійснена реконструкція будівлі, після якої її площа збільшилась до 1706,1 м.кв., тобто фактично створено нове нерухоме майно.

2.             Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у    справі та мотиви його прийняття.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.01.2021 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 21.12.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сердолік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" по відчуженню 1/2 частини у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо ( літ. У ), загальною площею 916,10 кв. м., який розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко А.В. та зареєстрований в реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2724, та застосування наслідків недійсності правочину було передано на розгляд до Господарського суду Кіровоградської області по теріторіальній юрисдикції, приймаючи до уваги місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" - Кіровоградська область м. Кропивницький.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2021 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/20183/20 за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 20.05.2021 р. в задоволенні  позовних вимог відмовлено.
В основу оскаржуваного рішення покладено висновок місцевого господарського суду про не доведеність Позивачем належними та допустимими доказами наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними. Як вбачається зі змісту Договору, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, які необхідні для даного виду договору. Воля сторін угоди була направлена на створення цивільних прав та обов`язків та сторони вірно сприймали предмет договору, та виконували його. Сторонами також дотримано форму договору.
При цьому, господарський суд зауважив, що Меморандум не може бути розцінений судом як попередній договір, оскільки ч. 1 ст. 635 ЦК України передбачає, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, в той час як Меморандум укладено сторонами в простій письмовій формі. Більше того, Меморандум містить підписи трьох фізичних осіб, без вказівки на представництво ними Позивача та Відповідача, а також не містить відтиски печаток Позивача та Відповідача. Разом з тим, виконання чи невиконання умов Меморандуму його сторонами не може бути підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу. 

3.                        Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись  з вказаним рішенням суду першої інстанції,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Сердолік" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати  рішення суду повністю та направити справу для розгляду до Господарського суду м. Києва, за встановленою підсудністю. Одночасно з апеляційною скаргою, Скаржник подав заяву, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Кіровоградської області від 20.05.2021 р. по справі № 910/20183/20. 

4.                        Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. 
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення було прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), а також при не з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; не доведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а також із суттєвим порушенням норм матеріального права.
Водночас, на думку Скаржника, висновок Господарського суду м. Києва передати на розгляд до Господарського суду Кіровоградської області позов по цій справі, враховуючи те, що місцезнаходженням Відповідача ( ТОВ "Кіровоград-Новобуд" ) є Кіровоградська область, м. Кропивницький, призвів до порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності). Виходячи із положення щодо правил територіальної юрисдикції ( виключної підсудності ), розгляд справи № 910/20448/20 повинний був проходити саме в Господарському суді м. Києва. На вказане порушення представник Позивача під час судового засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції, заявляв про непідсудність справи Господарському суду Кіровоградської області.
При цьому Скаржник зазначає, що суд відмовив у задоволенні клопотання представника Позивача щодо залучення до участі у справі № 910/20183/20 в якості третьої особи гр. ОСОБА_2 , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача.
Скаржник наголошує на тому, що суд залишив по за увагою недотримання вимог законодавства щодо обов`язкового зазначення в договорі кадастрового номера земельної ділянки при укладенні вказаного договору купівлі-продажу 1/2 частини у праві власності на нерухоме майно, нежилий будинок - Депо, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок, 67, що давало суду всі підстави для визнання «Договору, що оскаржується», недійсним.

5.                    Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
        Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
Зокрема, Товариство посилається на те, що якщо у сторін договору і були якісь інші домовленості до укладення договору купівлі-продажу, то вони могли бути реалізовані лише шляхом внесення таких домовленостей в текст договору в момент укладення договору. Після укладення договору купівлі-продажу посилання на якісь попередні домовленості, які не внесені до тексту договору, не має правових підстав.
Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що безпідставними є твердження Позивача, що сторонами в договорі не вказаний кадастровий номер земельної ділянки, відповідно такий договір нібито є недійсним. Предметом оспорюваного договору була 1/2 частина нежитлового будинку не виділена в натурі, не цілий будинок, а його частина. Відповідно норми ч. 2 ст. 377 ЦК України та ч. 6 ст. 120 ЗК України не поширюються на випадки укладення договору купівлі-продажу частини нерухомого майна. Ключовим є те, що на час укладення договору купівлі-продажу частини нерухомого майна, земельній ділянці не присвоювався кадастровий номер. Тобто вона на той час не була сформована як земельна ділянка і не являлась об`єктом цивільних прав. У таких випадках кадастровий номер та площа земельної ділянки не можуть вважатися істотними умовами договору відчуження жилого будинку, будівлі або споруди, оскільки така земельна ділянка не є об`єктом цивільних прав.   
Товариство також вказує на те, що позов направлений не на захист порушених прав ТОВ «СЕРДОЛІК», оскілки в позові не обґрунтовано як можливе позитивне рішення суду, може захистити (відновити) права ТОВ «СЕРДОЛІК», а на шкоду правам ТОВ «Кіровоград-Новобуд». Крім того обраний спосіб захисту не може ні за яких обставин захистити права Позивача.

6.                  Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Автоматичною системою  документообігу  для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І. Л., Чус О.В..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2021 р. відновлено строк подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження. Розгляд скарги призначено в судове засідання на 05.08.2021 р.. 
Від  представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" до суду надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних  засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.07.2021 р., судове засідання у справі № 910/20183/20, призначене на 05.08.2021 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік", в приміщенні  Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення  суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/). 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2021 р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 28.09.2021 р.. 
У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 27.09.2021р. визначено для розгляду справи № 910/20183/20 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кощеєв І. М. (доповідач), судді: Чус О.В., Орєшкіна Е.В..
    Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2021 р., колегією суддів у складі: головуючого судді  Кощеєва І. М. (доповідач), суддів: Чус О.В., Орєшкіної Е.В., справу № 910/20183/20 прийнято до свого провадження.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2021 р. розгляд справи відкладено на 04.11.2021 р.
        Від  представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік", на електронну адресу суду надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних  засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021р., судове засідання у справі № 910/20183/20, призначене на 04.11.2021 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік", в приміщенні  Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення  суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon". 
Від     представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", на     адресу суду надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних     засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon": barrister_07@ukr.het, № тел. НОМЕР_1 .
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.10.2021р., судове засідання у справі № 910/20183/20, призначене на 04.11.2021 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", в приміщенні  Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення  суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon". 
04.11.2021р. секретарем судового засідання Григоренко А.А. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" за допомогою програми EasyCon.  В призначений час представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд"  вийшов на зв`язок, але було відсутнє і зображення і звук. За таких обставин неможливо  провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складений відповідний акт. 
Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Відповідача.
У судовому засіданні 04.11.2021 р., проведеному в режимі відеоконференції,  була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.
     
7.      Встановлені судом обставини справи.

21.12.2017 р. між ТОВ "Сердолік" (Продавець) та ТОВ "Кіровоград-Новобуд" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі - Договір).
За умовами даного договору Продавець, розуміючи значення своїх дій, без будь-якого примусу, як фізичного так і морального, або внаслідок збігу будь-яких важких обставин, продає та передає Покупцю, а Покупець набуває у власність Об`єкт продажу, а саме: 1/2 (одну другу) частину у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо (літ. У), загальною площею 916,10 кв. метрів, який розташований за адресою: м.Київ, проспект Перемоги, будинок №67.
У відповідності до п. 6 Договору за домовленістю сторін продаж Об`єкта вчинено за 60000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок. зазначену в цьому Договорі ціну Об`єкта Продавець вважає прийнятною і вигідною для себе, її розмір повністю його задовольняє. Покупець зобов`язується сплатити договірну ціну Об`єкта продажу Продавцеві у строк до 31 грудня 2017 року включно шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на поточний рахунок, вказаний Продавцем. Продавець має повідомити Покупцю реквізити свого банківського рахунку у письмовій формі не пізніше ніж за один місяць до спливу строку оплати Договірної ціни Об`єкта продажу.
Ринкова вартість Об`єкта продажу відповідно до Висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного фізичною особою-підприємцем Шейнерт Д.Є. 27.11.2017, ідентифікатор за базою ФДМУ № 2438184 27112017 00006 складає 59 500,00 грн. (п. 7 Договору).
Сторони за цим договором свідчать, що вимоги законодавства щодо змісту й правових наслідків правочину, що укладається, а саме зміст ст. ст. 203, 377, 655-697 Цивільного кодексу України, ст. 182 Цивільного кодексу України, положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень їм нотаріусом роз`яснено і питань, які б залишилися нез`ясованими та незрозумілими для них немає ( п. 11 Договору).
Згідно п. п. 12-13 Договору Сторони за цим договором стверджують, що укладення цього Договору відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови Договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості Сторін. Договір відповідає дійсним намірам сторін і не носить характер фіктивного удаваного правочину та укладається на вигідних для Сторін умовах і не під впливом обману чи насильства, і не є результатом впливу тяжких для Сторін обставин, на момент укладання цього Договору відсутні будь-які обмеження щодо обсягу цивільної дієздатності, представники не страждають на психічний розлад, який може вплинути на їх здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними.
Сторони свідчать, що у тексті цього Договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу Об`єкта продажу. Будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладання цього договору та не відображені у його тексті не мають правового значення. Сторони підтверджують, що домовились і не мають жодних зауважень, доповнень або суперечностей щодо умов даного Договору.
Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.
За переконанням Позивача, Договір має бути визнано недійсним, оскільки у Меморандумі від 23.08.2017 сторонами досягнуто домовленості про продаж об`єкта нерухомості шляхом передачі завдатку в розмірі 20000 доларів США готівкою ОСОБА_1 , безготівкового перерахування на рахунок позивача 120000грн та передачі 130000 доларів ОСОБА_1 . На підставі наведеного позивач зазначає, що не мав наміру продавати належний йому на праві власності об`єкт нерухомості за ціною, зазначеною в Договорі - 60 000грн.

8.      Оцінка аргументів учасників справи і    висновків суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4). 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Позивача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна  скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Договором є домовленість    двох    або більше сторін, спрямована на    встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять    умови    (пункти),    визначені    на розсуд сторін і погоджені ними, та    умови,    які є обов`язковими    відповідно до актів цивільного    законодавства. Договір    є обов`язковим    для виконання сторонами.
     Згідно із ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Ст. 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
При цьому, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.
Згідно із ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.        
Як вбачається зі змісту Договору та встановлено судом попередньої інстанції, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, які необхідні для даного виду договору. Воля сторін угоди була направлена на створення цивільних прав та обов`язків та сторони вірно сприймали предмет договору, та виконували його. Сторонами також дотримано форму договору.
Доводи Позивача зводяться до того, що керівником Відповідача не передано керівнику Позивача 130 000 доларів США готівкою за придбане нерухоме майно на виконання п. 4 Меморандуму від 23.08.2017, підписаного ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . 
Проте, як зазначив господарським судом вище, укладаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна від 21.12.2017 р., сторони домовились, що будь-які попередні домовленості, які мали місце до укладення договору, та не відображені у його тексті, не мають правового значення.
Місцевий господарський суд слушно зауважив, що позиція Позивача щодо відсутності наміру реалізації 1/2 у праві власності на об`єкт нерухомості за 60    000 грн. за оспорюваним договором є непослідовною, оскільки сам Позивач у позовній заяві та у наведених поясненнях, з посиланням на Меморандум від 23.08.2017 р., зазначає про досягнуту домовленість щодо перерахування в безготівковому порядку з рахунку ТОВ "Кіровоград-Новобуд" на рахунок ТОВ "Сердолік" 120    000 грн. за ціле приміщення на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Сторони у даній справі, діючи добровільно та розуміючи значення своїх дій, попередньо будучи ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений між ними правочин, уклали договір, згідно з яким Позивач передав у власність відповідачу, а Відповідач прийняв у власність об`єкт нерухомості. Після укладення договору приміщення було передано Відповідачу, а отже настали правові наслідки відповідно до умов укладеного договору. Підписавши оспорюваний договір, Позивач підтвердив, що його умови повністю відповідають його волевиявленню. Відповідач розрахувався за придбане майно в повному обсязі, перерахувавши на розрахунковий рахунок позивача 60000грн. Позивачем оплату прийнято без зауважень. Вказані обставини підтверджується обома сторонами.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що виконання чи невиконання умов Меморандуму його сторонами не може бути підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу. При цьому, Меморандум не може бути розцінений судом як попередній договір, оскільки ч.1 ст. 635 ЦК України передбачає, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, в той час як Меморандум укладено сторонами в простій письмовій формі. Більше того, Меморандум містить підписи трьох фізичних осіб, без вказівки на представництво ними позивача та відповідача, а також не містить відтиски печаток позивача та відповідача.
Місцевий господарський суд надав правільну оцінку доводам Позивача, щодо відсутності у договорі розміру та кадастрового номеру земельної ділянки, на яку переходить право власності у відповідності до ст. 377 ЦК України, зазначивши, що за матеріалами справи, підтвердженими пояснення представників сторін, земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно, не є об`єктом цивільних прав. 
Частиною першою ст. 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Відповідно до частини першої ст. 229 ЦК України істотне значення мають обставини щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.
Таким чином, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення.
Судом встановлено, що Позивачем не доведено обставин, які б свідчили про введення його Відповідачем в оману, а також не доведено самого факту обману, наявності умислу в діях ТОВ "Кіровоград-Новобуд" та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману.
Враховуючи викладене, колегія суддв апеляційного суду погоджуєься з висновком місцевого господарського суду, що матеріалами справи не підтверджується невідповідність оспорюваного Договору нормам цивільного законодавства та не доведена Позивачем, тобто не доведено належними та допустимими доказами наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними. Відтак, у задоволенні позову  відмовлено обгрунтовано.
Колегією суддів відхиляється доводи Скаржника про скасування  рішення суду з підстав  порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) та направлення справи для розгляду до Господарського суду м. Києва з огляду на таке.
За загальними правилами територіальної юрисдикції (підсудності), встановлених частиною першою ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Ст. 30 ГПК України встановлено правила виключної підсудності господарських справ.
Виключна підсудність означає, що відповідний спір не може бути розглянутий за загальними правилами підсудності або альтернативної підсудності.
Так, частиною третьою ст. 30 ГПК України передбачено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 р. у справі № 911/2390/18 ( провадження № 12-73гс20 ) зазначила, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Оскільки предметом позову у цій справі є вимога про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 21.12.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сердолік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" по відчуженню частини нерухомого майна, то у цій справі спір виник з приводу нерухомого майна, яким є нежилий будинок - депо ( літ. У ), загальною площею 916,10 кв. м., який розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67. Таким чином, дійсно, за правилами частини третьої ст. 30 ГПК України спір по цій справі підсудний Господарському суду міста Києва.
Частина перша ст. 279 ГПК України встановлює, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
Разом з тим частина друга ст. 279 ГПК України передбачає виняток з правила, встановленого частино першою цієї статті, а саме: справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.
Звідси, за загальним правилом, рішення, яке прийнято судом першої інстанції з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності), підлягає скасуванню в апеляційному порядку з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю. Проте вказане правило не застосовується, якщо учасник справи, який звернувся з апеляційною скаргою, не заявив про непідсудність справи під час її розгляду судом першої інстанції.
У цій справі апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подав Позивач - ТОВ "Сердолік".
Таким чином, саме ТОВ "Сердолік" мало заявити про непідсудність цієї справи Господарському суду міста Києва під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Водночас будь-які відомості про те, що ТОВ "Сердолік" було заявлено про непідсудність цієї справи Господарському суду Кіровоградської області, оскаржуване рішення суду першої інстанції не містить.
В апеляційній скарзі, Позивач стверджує, що його представник під час судового засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції, заявляв про непідсудність справи Господарському суду Кіровоградської області. При цьому, дослідження судом апеляційної інстанції матеріалів справи і зокрема протоколів судових засідань в суді першої інстанції - не підтвердило зазначені Скаржником обставини.
Разом з цим, судом апеляційної інстанції прийнято до уваги те, що Позивачем не була оскаржено в установленому ГПК України порядку ухвала Господарського суду м. Києва від 14.01.2021 р., якою позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", про визнання недійсним Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 21.12.2017 р., була передана на розгляд до Господарського суду Кіровоградської області по теріторіальній юрисдикції, приймаючи до уваги місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" - Кіровоградська область м. Кропивницький.
З приводу доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік", щодо незалучення судом першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи гр. ОСОБА_2 , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Як вбачається з матеріалів справи, розглянувши вказане клопотання Позивача, господарський суд не знайшов підстав для його задоволення.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що залучення чи незалучення третьої особи в даному випадку не впливають на вирішення справи по суті та не можуть бути окремою підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення по суті, оскільки рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між Скаржником і сторонами спору не приймається до уваги. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 15.05.2020 р. у справі № 904/897/19, а також висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.07.2018 р. у справі №5023/4734/12.
З огляду на викладене колегія суддів вважає правильним висновок суду першої  інстанції про відсутність правових підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи гр. ОСОБА_2 . При цьому питання щодо його прав (інтересів, обов`язків) суд не вирішував, мотивувальна та резолютивна частини рішення не містять висновків про права та обов`язки вказаної особи, яка не є безпосереднім учасником відповідних правовідносин з укладення спірного Договору купівлі-продажу. Тобто обставини додержання чи недодержання в момент вчинення сторонами Договору купівлі-продажу, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України не залежали від гр. ОСОБА_2 .

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на 

всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
    З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
   Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення  залишенню без змін.
10.    Судові витрати.
       У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
    На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" залишити без задоволення. 
Рішення  Господарського суду  Кіровоградської області від 20.05.2021  р. у справі № 910/20183/20 залишити без змін. 
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
        У зв`язку з перебуванням судді Орєшкіної Е.В. у відпустці у період з 08.11.2021р. по 11.11.2021р., повний текст постанови складено та підписано 12.11.2021р.
Головуючий суддя                                                                         І.М. Кощеєв
Суддя                                                                                        О.В. Чус 
Суддя                                                                                           Е.В. Орєшкіна