ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2021 р.           Справа№ 910/9476/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Алданової  С.О.
суддів:            Мартюк  А.І. 
          Зубець  Л.П. 
 
при секретарі судового засідання Позюбан А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований Покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021

у справі № 910/9476/20 (суддя: Селівон А.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «З-Енерджі» (Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Парк Калинівка")
до Державного підприємства "Гарантований Покупець"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:
1. Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг
2. Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про стягнення суми,  
за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "З-Енерджі" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Державного підприємства "Гарантований Покупець" про стягнення 8 269 718,57 грн, а саме 7 914 469,68 грн основного  боргу, 102 089,84 грн пені, 232 757,68 грн штрафу, 20401,37 грн процентів річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 154607/01 від 25.09.2018 року в редакції Додаткової угоди № 257/01 від 30.06.2019 року в частині своєчасної та повної оплати придбаної електричної енергії, виробленої виробником за зеленим тарифом, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, за наявності якої позивачем нараховані пеня, штраф та проценти річних.
23.07.2020 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог № 13/07/20-083-01 від 13.07.2020 року, в якій позивач просить стягнути з відповідача 12      126      576,95 грн., а саме 11 415      350,41 грн. основного боргу, 120      449,04 грн. пені, 565      798,87 грн. штрафу, 24978,63 грн. процентів річних. Заява судом долучена до матеріалів справи.
03.09.2020 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог № 02/09/20-083-02 від 02.09.2020 року, в якій позивач у зв`язку з непроведенням відповідачем розрахунків за придбану за «зеленим» тарифом електричну енергію у березні, квітні, травні, червні, липні 2020 року збільшує розмір позовних вимог та просить стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь позивача грошові кошти в загальній сумі 22   377   270, 10 грн., з яких 20   660   858, 51 грн. основного боргу за придбану відповідачем електричну енергію за «зеленим» тарифом за Договором № 15607/01 від 25.09.2018 року (зі змінами та доповненнями) у березні, квітні, травні, червні, липні 2020 року, 448   024, 69 грн пені, 1   161   627,00 грн штрафу, 106   762, 909 грн процентів річних, а також на підставі ч. 10 ст. 238 ГПК України просив зазначити в резолютивній частині порядок нарахування пені та трьох процентів річних до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 в справі № 910/9476/20 позовні вимоги задоволено частково.
Cтягнуто з ДП "Гарантований Покупець" на користь ТОВ "З-Енерджі" 20 660 858,51 грн основного боргу, 223 797,95 грн пені, 580 813,50 грн штрафу, 106 762,90 грн процентів річних та 335 652,66 грн витрат по сплаті судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши наявність обставин порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати вартості поставленої позивачем у березні, квітні, травні, червні, липні 2020 року електричної енергії за «зеленим» тарифом, керуючись ст. ст. 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 218 ГК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. При цьому, у зв`язку із задоволенням клопотання про зменшення неустойки позовні вимоги задоволені частково. 
Не погоджуючись із прийнятим рішенням від 04.02.2021, ДП «Гарантований покупець» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 в справі № 910/9476/20 в частині стягнення з ДП «Гарантований покупець» на користь ТОВ "З-Енерджі" 20 660 858,51 грн основного боргу, 223 797,95 грн пені, 580 813,50 грн штрафу, 106 762,90 грн процентів річних та 335 652,66 грн витрат по сплаті судового збору та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі неповного з`ясування усіх обставин справи з невірним застосуванням норм матеріального права. Так, відповідач наполягає на тому, що судом першої інстанції не було належним чином надано оцінку доводам та запереченням відповідача щодо підстав позову. Зокрема, суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем актів купівлі-продажу електроенергії. Крім того, апелянт зазначає, що оплата вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом залежить від надходження коштів від ПрАТ "НЕК "Укренерго", яке, на його думку, неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання. А тому, апелянт вважає, що при вирішенні даного спору судом безпідставно не було враховано положення ст. 614 ЦК України та відсутність вини відповідача. Також апелянт зазначає, що виконання його грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років на підставі пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії".
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021, апеляційна скарга у справі № 910/16189/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 в справі № 910/9476/20 було залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, справу № 910/9476/20 за апеляційною скаргою ДП "Гарантований Покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Алданова С.О. (головуючий), Гаврилюк О.М., Зубець Л.П. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Гарантований Покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 в справі № 910/9476/20 та призначено до розгляду.
Склад суду, що здійснював розгляд справи, неодноразово змінювався. 
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «З-Енерджі» (Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Парк Калинівка") надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи з дотриманням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Так позивач стверджує, що акти купівлі-продажу електроенергії були направлені та отримані відповідачем, про що свідчать долучені до матеріалів справи докази їх надіслання. Крім того, позивач наполягає, що за умовами договору остаточний розрахунок за отриману електроенергію поставлено в залежність від дати затвердження Регулятором розміру вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва, а тому строк оплати настав. Щодо посилань апелянта на Закон України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" позивач зазначає, що наразі відсутній нормативний акт, який би встановлював інший порядок і спосіб виконання зобов`язань відповідача перед позивачем, ніж той, що передбачений Договором та Порядком. За доводами позивача, аргументація апелянта в частині відсутності його вини є необґрунтованою, оскільки неналежне виконання своїх зобов`язань контрагентами Державного підприємства «Гарантований покупець» не є об`єктивною причиною, що може звільнити останнього від відповідальності за неналежне виконання грошових зобов`язань.
Від ДП "Гарантований покупець" надійшли клопотання про зменшення неустойки, 3% річних та інфляційних нарахувань до 1 грн та залучення третьої особи на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України.  
Також від позивача надійшла заява про зміну найменування сторони з Товариства з обмеженою відповідальністю «З-Енерджі» на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Парк Калинівка".
У зв`язку з надходженням касаційної скарги ДП «Гарантований покупець» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду про повернення апеляційної скарги від 11.08.2021 апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 зупинено, а матеріали справи № 910/9476/20 направлено до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду, про що постановлено ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021.
Після повернення Північному апеляційному господарському суду матеріалів справи № 910/9476/20 ухвалою від 11.10.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Гарантований Покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі № 910/9476/20 поновлено, розгляд справи призначено на 08.11.2021.
Від ДП "Гарантований Покупець" надійшла заява про зменшення штрафних санкцій у цій справі до 1 % від загальної суми штрафних санкцій, що підлягають задоволенню.  
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 справу прийнято до провадження визначеним складом суду.
В судове засідання 08.11.2021 представники третьої особи-1, 2, не з`явились,  про час та місце судового розгляду повідомлялись у встановленому чинним процесуальним законодавством порядку. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даних учасників справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомлялось.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України  суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,  враховуючи те, що явка представників сторін та третіх осіб обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб-1, 2, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.
Колегія суддів, розглянувши заявлене відповідачем клопотання про залучення третьої особи, заслухавши заперечення представника позивача, відмовляє в його задоволенні, виходячи із наступного.
Так, обґрунтовуючи підстави необхідності залучення до справи в якості третьої особи - Кабінету Міністрів України, апелянт зазначає, що останній є органом управління відповідача, а прийняття рішення у справі №910/16189/20 безпосередньо вплине на його права та обов`язки і як органу управління і як вищого органу виконавчої влади, який зобов`язаний вживати дії щодо врегулювання ситуації щодо фінансування ДП «Гарантований покупець» з метою своєчасних розрахунків з виробниками електричної енергії.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Разом з тим, відповідно до ч. 2  ст. 50 ГПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (ч. 4  ст. 50 ГПК України).
Колегія суддів наголошує, що у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. При цьому зазначення на якій стороні (позивача чи відповідача) може вступити у справу третя особа залежить від того, з якою зі сторін у неї існує правовий зв`язок.
Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з`ясовувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.
Дослідивши матеріали справи, а також розглянувши вищенаведені доводи клопотання, колегія суддів встановила, що відповідачем не наведено належного обґрунтування, яким чином рішення у даній справі, яке стосується питання стягнення з відповідача суми основаної заборгованості, а також нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору, може вплинути на права та обов`язки Кабінету Міністрів України. 
Відтак підстави для задоволення клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кабінету Міністрів України, - відсутні. 
Також підлягає відхиленню й клопотання апелянта про зменшення розміру неустойки з мотивів, викладених в мотивувальній частині даної постанови.
Колегія суддів, серед іншого вважає за необхідне зауважити, що оскільки на час розгляду справи судом апеляційної інстанції найменування юридичної особи позивача змінено з Товариства з обмеженою відповідальністю «З-Енерджі» на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Парк Калинівка" (ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань незмінний), що не передбачає здійснення заміни сторони в порядку правонаступництва згідно приписів ст. 52 ГПК України, то в подальшому в  тексті даної постанови підлягає зазначення найменування позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Парк Калинівка". 
Представник відповідача в судовому засіданні 08.11.2021 підтримав вимоги апеляційного скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
Представник позивача заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін. 
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 06.09.2019 між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «З-Енерджі» (ТОВ "Інвест-Парк Калинівка", позивач за договором, ВАД) укладено договір № 15607/01/01 (далі - договір), за умовами п.1.1 якого позивач зобов`язується продавати, а відповідач зобов`язується купувати вироблену електроенергію, вироблену відповідачем, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.
30.06.2019 між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ), Державним підприємством «Гарантований покупець» (гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «З-Енерджі» (ТОВ "Інвест-Парк Калинівка", виробник за «зеленим» тарифом) з метою реалізації вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» в частині правонаступництва гарантованого покупця за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом між ДПЕ та виробником електричної енергії укладено додаткову угоду № 257/01 до договору №15607/01/01 від 06.09.2019 про заміну сторони зобов`язання.
У п. 2 додаткової угоди №257/01 від 30.06.2019 вказано, що сторони дійшли згоди пункти 1-10 Договору №15607/01/01 від 06.09.2019 викласти в новій редакції.
Так, зокрема, в п. 1.1 Договору №15607/01/01 від 06.09.2019 (в редакції Додаткової угоди №257/01 від 30.06.2019) визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «З-Енерджі» (ТОВ "Інвест-Парк Калинівка", далі - виробник за «зеленим» тарифом) зобов`язується продавати, а гарантований покупець купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 року №641 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2.3 Договору №15607/01/01 від 06.09.2019 (в редакції Додаткової угоди №257/01 від 30.06.2019) виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.
Згідно п. 2.5 Договору №15607/01/01 від 06.09.2019 (в редакції Додаткової угоди №257/01 від 30.06.2019) вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП, для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом.
За змістом п. 3.1 Договору №15607/01/01 від 06.09.2019 (в редакції Додаткової угоди №257/01 від 30.06.2019) обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 1 Порядку.
Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за «зеленим» тарифом з урахуванням ПДВ (п. 3.2 Договору №15607/01/01 від 06.09.2019 (в редакції Додаткової угоди №257/01 від 30.06.2019)).
Згідно п. 3.3 Договору №15607/01/01 від 06.09.2019 (в редакції Додаткової угоди №257/01 від 30.06.2019) оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.
На виконання умов Договору між сторонами підписані акти купівлі-продажу електроенергії за березень 2020 року від 31.03.2020 року, за квітень 2020 року від 30.04.2020 року, за травень 2020 року від 31.05.2020 року, за червень 2020 року від 30.06.2020 року, за липень 2020 року від 31.07.2020 року.
Обґрунтовуючи звернення з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «З-Енерджі» (Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Парк Калинівка") посилається на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору та норм Порядку не у повному обсязі оплатив у встановлені строки придбану у березні, квітні, травні, червні, липні 2020 року електричну енергію, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в сумі 20   660   858,51 грн, на яку позивачем нараховано неустойку (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, а відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 173 ГК України  установлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
За договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. 
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.
Статтею 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) визначені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, до яких належать, зокрема: забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії; виконання функцій постачальника універсальних послуг; виконання функцій постачальника "останньої надії"; надання послуг із забезпечення розвитку генеруючих потужностей; підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії. Спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії покладаються на гарантованого покупця, постачальників універсальних послуг, оператора системи передачі на строк застосування "зеленого" тарифу, строк дії підтримки виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії, які за результатами аукціону набули право на підтримку. Для забезпечення загальносуспільних інтересів відповідно до частини третьої цієї статті Кабінет Міністрів України може покладати на учасників ринку інші спеціальні обов`язки з дотриманням норм цієї статті.
За змістом ч. 2 ст. 65 названого Закону гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 65 Закону гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону. Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.
Згідно умов п. 3.2, 3.3 Договору розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.
Відповідно до пункту 10.1 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641(далі - Порядок), в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
З урахуванням вимог глави 8 цього Порядку гарантований покупець протягом перших 3-х робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата споживачу за "зеленим" тарифом за розрахунковий місяць, та направляє споживачу за "зеленим" тарифом два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони (п. 10.2. Порядку).
Після отримання від гарантованого покупця двох примірників акта купівлі-продажу відповідно до пункту 10.2 цієї глави, підписаних з його сторони, продавець повертає протягом перших п`яти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, гарантованому покупцю один примірник акта купівлі-продажу, підписаний зі своєї сторони (п. 10.3. Порядку).
Після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів (пункт 10.4 Порядку).
Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи (два авансових та один за фактом закінчення розрахункового місяця), а саме: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом двох робочих днів з дати затвердження Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послу розміру вартості послуги.
Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕПП) № 715 від 20 березня 2020 року, № 902 від 29 квітня 2020, № 995 від 27 травня 2020 року, № 1211 від 24 червня 2020 року, №1435 від 22 липня 2020 року, № 1600 від 19 серпня 2020 року, № 1740 від 23 вересня 2020 року та № 1939 від 21 жовтня 2020 року було затверджено розміри вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні та вересні 2020 року відповідно.
Як вірно констатовано місцевим господарським судом, відповідач повинен забезпечити остаточну оплату вартості отриманої електроенергії до 31.04.2020 за березень 2020 року, 29.05.2020 за квітень 2020 року, 26.06.2020 за травень 2020 року, 24.07.2020 за червень 2020 року, 21.08.2020 за липень 2020 року. 
Таким чином, в силу приписів ст. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 10.4 Порядку, п. 3.3 Договору та положень ст. 530 ЦК України строк виконання відповідачем свого грошового зобов`язання по оплаті придбаної у березні-липні 2020 електроенергії станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом є таким, що настав.
Твердження апелянта про те, що строк виконання зобов`язання не настав у зв`язку з недоведенням позивачем обставин отримання відповідачем відповідних актів, визнаються судовою колегією неприйнятними, оскільки в матеріалах справи наявні підписані, зокрема, уповноваженою особою Державного підприємства «Гарантований покупець» та скріплені печаткою підприємства акти купівлі-продажу електроенергії, передумовою чого є їх отримання стороною. До того ж, стороною позивача було надано докази їх надіслання відповідачу (а.с. 13, 25, 84, 228, 229 том 1). 
Як вже зазначалось у цій постанові, на підставі укладеного між сторонами Договору позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято у березні-липні 2020 електроенергію на загальну суму 23   224   098,35 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії за березень 2020 року від 31.03.2020 року, за квітень 2020 року від 30.04.2020 року, за травень 2020 року від 31.05.2020 року, за червень 2020 року від 30.06.2020 року, за липень 2020 року від 31.07.2020 року, які підписані сторонами та скріплені печатками останніх.
Відповідач у встановлені вище строки за поставлену електроенергію розрахувався не в повному обсязі. Так, згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень відповідач здійснив оплату отриманої електроенергії за березень 2020 року в сумі 1      742      784,09 грн, за квітень 2020 року - 245      303,73 грн., за травень 2020 року - 190      357,52 грн, за червень 2020 року - 185      777,57 грн, за липень 2020 року - 199      016,93 грн. Всього оплачено 2   563   239,84 грн.
Доводи апелянта про те, що оплата вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом залежить від надходження коштів від ПрАТ "НЕК "Укренерго", яке, на його думку, неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання, не можуть вплинути на результат розгляду даної справи, оскільки за укладеним між сторонами договором саме відповідач взяв на себе обов`язок купувати електроенергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та Порядку.
Посилання скаржника на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення ДП "Гарантований покупець" від виконання своїх договірних зобов`язань, в тому числі щодо здійснення оплати вартості електроенергії за "зеленим" тарифом, отриманої від позивача у лютому-липні 2020.
Також, колегією суддів відхиляються доводи скаржника про те, що виконання його грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років на підставі пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії", оскільки наразі відсутній нормативний акт, який би встановлював інший порядок і спосіб виконання зобов`язань відповідача перед позивачем, ніж той, що передбачений Договором та Порядком.
При оцінці вказаних доводів скаржника колегією суддів враховується правова позиція Верховного Суду, що викладена у постанові від 12.05.2021 у справі №910/11830/20 та у постанові від 19.08.2021 у справі  №910/11889/20.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Беручи до уваги те, що відповідачем в суді першої інстанції належними і допустимими доказами не підтверджено виконання ним своїх зобов`язань з оплати отриманої за березень-липень 2020 електроенергії у повному обсязі, судова колегія погоджується з вірним висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість даної частини позовних вимог та, відповідно, наявності правових підстав для їх задоволення. Підстави для скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення 20   660   858,51 грн основної заборгованості відсутні.
Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Нормами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. 
Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 4.6 Договору ДП «Гарантований покупець» несе відповідальність за порушення порядку оплати виробникам за «зеленим» тарифом, що визначений у главі 10 Порядку. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з порядком суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватись додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок виробника за «зеленим» тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки виробника за «зеленим» тарифом.
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку позовних вимог позивач просить (з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог) стягнути з відповідача 448   024,69 грн пені та 1   161   627,00 грн штрафу, нарахованих за загальний період з 05.06.2020 по 02.09.2020. Крім того, в порядку ст. 625 ЦК України нараховано 106   762,90 грн процентів річних.
Разом з цим, вирішуючи спір у даній справі, місцевий господарський суд з урахуванням заявленого відповідачем клопотання про зменшення сум неустойки, керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України зменшив суми пені та штрафу на 50% та задовольнив позов частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Суд апеляційної інстанції звертається до правової позиції, що викладена в постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17, від 03.06.2020 у справі № 910/9813/19 та наголошує, що за змістом наведених вище норм зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого ці санкції підлягають зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Стягнення з боржника штрафних санкцій повинно бути спрямоване на дотримання договірної дисципліни і має штрафний характер, проте не є і не може бути джерелом збагачення кредитора у випадку надмірно великих санкцій. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №7-рп/2013.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 30.06.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 25.02.2020 у справі № 903/322/19, від 07.04.2020 у справі №  904/1936/19.
Так, задовольняючи клопотання відповідача, місцевим господарським судом було враховано значний розмір нарахованої позивачем неустойки, вжиття гарантованим покупцем всіх залежних від нього заходів по виконанню зобов`язань згідно Договору та часткове фактичне виконання таких зобов`язань, а також специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні. 
Колегія суддів, за результатами перегляду справи в апеляційному прядку, погоджується з вищенаведеним висновком суду першої інстанції та вважає, що зменшення неустойки матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.
Поряд з цим, апеляційна інстанція визнає безпідставним клопотання відповідача про зменшення неустойки до 1 грн та/або до 1% від суми неустойки, що підлягає задоволенню, що були подані Північному апеляційному господарському суду, оскільки задоволення останніх у наведених розмірах зменшення може призвести до порушення балансу інтересів усіх сторін спору. Тоді як, основним завданням судочинства є захист порушених прав, на захист яких, як вірно встановлено судом першої інстанції, пред`явлено позов у цій справі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з правомірним висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 223 797,95 грн пені, 580 813,50 грн штрафу, 106 762,90 грн процентів річних у зв`язку із зменшенням суми неустойки на 50 %.
Підсумовуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі неповного з`ясування усіх обставин справи з невірним застосуванням норм матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №   910/9476/20 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.  
Апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №   910/9476/20 підлягає залишенню без задоволення.
Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на апелянта (відповідача у справі).
Керуючись ст. ст. 129, 269, п.   1 ч.   1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний    апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований Покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/9476/20 залишити без задоволення. 
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі №910/9476/20 залишити без змін.
3. Судовий збір, сплачений стороною у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Державне підприємство "Гарантований Покупець".
4. Справу №910/9476/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            С.О. Алданова 

Судді                                                                                А.І. Мартюк

                                                                                Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 16.11.2021