ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1812/21 Справа № 183/6080/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гузоватий О. І. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 листопада 2021 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючого пресувальником (поліграфічне виробництво) в ТОВ «Торгівельна група «ЛУНАПАК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 29.08.2021 року о 00 годині 06 хвилин по вул. Молодіжній, 17 в смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровській області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21011», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимови п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що фактичні обставини, викладені поліцейським як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в направленні на огляд є такими, що не відповідають дійсності, а висновки суду першої інстанції про відсутність підстав ставити достовірність цих доказів під сумнів є необґрунтованими.
Вказує, що свідки в судовому засіданні не допитувались, хто керував автомобілем їм невідомо, не попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечними доказами вчинення адміністративного правопорушення.
Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про розтлумачення йому порядку проходження огляду на стан сп`яніння.
Також вказує, що суд першої інстанції проігнорував обставини відсутності відеозапису.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.
Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, що узгоджується із письмовими поясненнями свідків, відповідно до якого останній відмовився від проходження у передбаченому законом порядку огляду на стан сп`яніння.
Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.
Дана позиція узгоджується з абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті” від 23 грудня 2005 року №14, згідно якої, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Не заслуговують доводи апелянта про те, що свідки в судовому засіданні не допитувались, хто керував автомобілем їм невідомо, не попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечними доказами вчинення адміністративного правопорушення
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків повністю узгоджується з іншими доказами по справі, підтверджують встановлені обставини справи, а тому визнається судом допустимим доказом.
Той факт, що свідкам не відомо хто керував автомобілем не впливає на вирішення справи по суті, оскільки вони засвідчують лише факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відсутність відеозапису, враховуючи наявність письмових пояснень свідків, не вказує не порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння з огляду на вимоги ст. 266 КУпАП.
Щодо тверджень, про те, що фактичні обставини, викладені як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в направлення на огляд є такими, що не відповідають дійсності були предметом розгляду суду першої інстанції, їм надано належну оцінку та ґрунтовну відповідь, з якою погоджується й апеляційний суд.
Доказів, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 , апеляційна скарга не містить, а викладені у ній обставини, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи зазначене, в діях ОСОБА_1 у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2021 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун