УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 листопада 2021 року
м. Київ ь
 
справа № 516/89/20
провадження № 51-5547 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі: 
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Теплодарського міського суду Одеської області від 28 квітня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 7 вересня 2021 року.
Обставини справи

1.  Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом, 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Беслану Північної Осетії Російської Федерації та жителя АДРЕСА_1 , 
засуджено за частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 52 911,59 грн на відшкодування майнової шкоди, 1000 грн – моральної шкоди, 5000 грн – витрат, понесених на правову допомогу.
2.  Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 1 вересня 2019 року рухався по вул. Генерала Плієва в бік вул. Комунальної у м. Теплодарі Одеської області технічно справним автомобілем «Ніссан Прем`єра», і, виїхавши приблизно о 19:00 на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, допустив зіткнення з мопедом «Ямаха МВК Оветто 50», який рухався головною дорогою, в результаті чого водій мопеда ОСОБА_5 отримала ушкодження середньої тяжкості.
3.  За висновком суду причиною зіткнення і отримання тілесних ушкоджень потерпілою стало порушення засудженим вимог пунктів 10.1, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, оскільки він виїхав на головну дорогу, не переконавшись у тому, що під час виїзду на головну дорогу його дії не створюють перешкоди для водіїв, які рухаються по головній дорозі. 
Доводи касаційної скарги
4.  У касаційній скарзі засуджений просить скасувати судові рішення щодо нього і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і пов`язане з цим неправильне вирішення цивільного позову.
5.  Сторона захисту вважає, що обставини справи свідчать про винуватість самої потерпілої у ДТП. Зокрема, захист посилається на докази того, що гальмівна система мопеду була несправна, що знижувало загальну ефективність її роботи. В результаті несправності, потерпіла не змогла вчасно загальмувати при появі перешкоди для руху, що й зумовило зіткнення.
6. На переконання засудженого, суд, стягнувши відшкодування збитків на користь потерпілої, не врахував її грубу необережність, що виразилася у керуванні несправним мопедом і не дослідив належним чином наданих доказів шкоди відповідно до статті 94 цього Кодексу.
7.  Всупереч статті 2 КПК апеляційне провадження було здійснено формально, а оспорювана ухвала не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
Оцінка Суду

8.  Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї судові рішення та інші документи, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити з огляду на таке.
9.  Суд не погоджується з доводами сторони захисту про те, що безпосередньою причиною ДТП стало керування потерпілою транспортним засобом з несправною гальмівною системою. 
10.  Довід сторони захисту зводиться до того, що у разі справності гальмівної системи мопеду потерпіла могла б вжити своєчасних заходів для того, щоб уникнути зіткнення з автомобілем засудженого, а саме, загальмувавши, дати йому можливість безпечно здійснити маневр.
11.  Таким чином, сторона захисту вважає, що водій, який рухається головною дорогою, має дати дорогу транспортним засобам, які виїжджають на перехрестя з другорядної дороги, а невиконання цього правила тягне за собою порушення Правил дорожнього руху. 
12.  Однак пункт 16.11 Правил дорожнього руху передбачає цілком протилежне правило: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі».
13.  Як встановлено вироком і не оспорюється стороною захисту, саме засуджений на перехресті виїхав з другорядної дороги на головну, і саме його діями була створена перешкода для мопеда, якому він, відповідно до пункту 16.11 Правил дорожнього руху, мав дати можливість безперешкодно продовжити свій рух без вжиття заходів до екстреного гальмування або маневрування.
14.  За таких обставин, довід сторони захисту, що безпосередньою причиною ДТП став саме стан гальмівної системи мопеду, а не виїзд автомобіля засудженого на полосу руху мопеду, який мав пріоритет у русі, суперечить визначеним законом правилам дорожнього руху.
15. Суд також не вбачає підстав для скасування чи зміни судових рішень в частині вирішення цивільного позову. В касаційній скарзі не наведено переконливих доводів, що судом у вироку допущені грубі помилки в оцінці доказів, наданих на підтвердження завданої потерпілій шкоди, і суди навели детальні мотиви рішення про часткове задоволення вимог потерпілої. Правильність оцінки судом першої інстанції цих доказів була предметом перевірки апеляційним судом, який надав вичерпні відповіді на доводи апеляційної скарги сторони захисту. Незгода сторони захисту із висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення судами процесуального закону. 
З огляду на зазначене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Теплодарського міського суду Одеської області від 28 квітня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 7 вересня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                              ОСОБА_3