УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/898/19 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А. 
Категорія 82 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого:         Павицької Т. М.,
суддів:                 Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №279/898/19 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства теплозабезпечення про захист прав споживача, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Невмержицької О.А. в м. Коростень,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, у якому просив зобов`язати КП «Теплозабезпечення» здійснити перерахунок розміру наданої послуги з централізованого опалення об`єкту магазину за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням виявлених недоліків шляхом зменшення ціни за послугу, що не була надана з 29.09.2016 по 23.08.2018 року.
В обґрунтування позову зазначав, що 06 вересня 2004 року, згідно договору купівлі-продажу він придбав нежитлове приміщення загальною площею 211,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що він не укладав жодних договорів з КП «Теплозабезпечення» про надання послуг з централізованого опалення нежитлового приміщення. Стверджує, що 11.10.2010 КП «Теплозабезпечення» був складений акт обстеження, яким було встановлено розмір опалювальної площі, а саме: 48,1 кв.м.
Зазначає, що 01.10.2012 КП «Теплозабезпечення» звернулося до нього з пропозицією укласти договір №338 про надання послуг з централізованого опалення нежитлового приміщення. Вказує, що у п.3 договору вказано, що опалювальна площа, об`єм приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 59,6 кв.м., саме тому у зв`язку з розбіжностями в площі в розмірі 48,1 кв.м. він не підписав договір. Стверджує, що у зв`язку із зазначеними вище обставинами КП «Теплозабезпечення» здійснювало нарахування за надання послуг з централізованого опалення об`єкту, що належить йому на праві власності в загальному порядку відповідно до неточних даних.
Вказує, що 29.09.2016 протоколом обстеження внутрішньобудинкових мереж теплопостачання КП «Теплозабезпечення» було встановлено, що приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 відключена від системи центрального опалення будинку, стояки та трубопроводи заізольовані. Зазначає, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2018 з нього стягнуто заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 18871,43 грн за період з жовтня 2015 року по 23.08.2018. Вважає, що розмір заборгованості значно завищений, а розрахунки за послуги централізованого теплопостачання здійснені невірно. Крім того, зазначає, що 21.01.2019 він звернувся із заявою до КП «Теплозабезпечення» відносно підтвердження факту відключення магазину від системи центрального опалення будинку та 05.02.2019 із заявою про проведення перерахунку наданих послуг. Проте, вказує, що дані заяви залишено без відповіді, а тому з метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду. 
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та вирішити питання судових витрат.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що заборгованість виникла в проміжок часу з 29.09.2016 по 23.08.2018 за послуги з теплозабезпечення, відносини, які склалися між КП «Теплозабезпечення» не регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Зазначає, що 13.10.2020 Житомирським окружним адміністративним судом ухвалено рішення в адміністративній справі №240/7865/20 про визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Коростенської міської ради щодо неналежного розгляду його звернення про надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та внесення змін до рішення Коростенської міської ради від 30.08.2018 №1175.
Вважає, що бездіяльність виконавчого комітету Коростенської міської ради встановлена, а підзвітним КП «Теплозабезпечення» нараховані кошти за послуги, які фактично не були наданні. Зазначає, що 30.08.2018 Коростенською міською радою було прийнято рішення №1175 про погодження переліку житлових приміщень, в яких проведено самовільне відключення централізованої системи теплопостачання м. Коростень. А відтак, зазначає, що виконавчий комітет Коростенської міської ради в проміжок часу з 29.09.2016 по 23.08.2018 діяв протиправно, чим порушені його споживчі права, у зв`язку з чим просить зменшити ціну за надані послуги з теплозабезпечення за проміжок часу з 29.09.2016 по 23.08.2018.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Даним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення загальною площею 211,5 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 06 вересня 2004 року.
З копії акту від 11.10.2010 вбачається, що при обстежені магазину по АДРЕСА_2 встановлено: «загальна площа приміщення магазину висотою Н-3,10 м., становить S=183,6 кв.м. В торговому залі та основній частині приміщення площею 135,9 кв.м. прилади опалення відключені, подаючий та зворотній трубоприлади неспрацьовані. На проходячих внутрібудинкових стояках в наявності ізоляція. В окремих приміщеннях (кабінетах) площею 48,1 кв.м. (в плані №№10,13,14,16,17) центральне опалення присутнє. 
З копії договору №338 про надання послу з центрального опалення від 01.10.2012, що не підписаний сторонами, вбачається, що опалювальна площа приміщення по АДРЕСА_2 складає 59,6 кв.м.
Проте, відповідно до копії особового рахунку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 вбачається, що опалювальна площа становить 48,1 кв.м.
Відповідно до протоколу проведення обстеження внутрішньобудинкових мереж теплопостачання від 29.09.2016 встановлено, що приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_3 відключено від системи центрального опалення будинку, проходячі стояки та трубопроводи заізольовані.
Вбачається, що ОСОБА_1 21.01.2019 звертався до КП «Теплозабезпечення» з проханням створити комісію за участю представників КП «Теплозабезпечення», якою провести повторний огляд нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на предмет його відключення від системи централізованого опалення та скласти з даного приводу акт.
Також, зі змісту заяви від 05.02.2019 вбачається, що ОСОБА_1 звертався з вимогою про здійснення перевірки якості надання кількісних та якісних показників надання послуг з централізованого опалення об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке обслуговується відповідно до договору №338 від 01.10.2012 та здійснити перерахунок показників надання послуг з моменту зупинення, що було здійснено 29.09.2016 по 23.08.2018.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року у справі №240/7865/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Коростенської міської ради щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 про надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 та внесення змін до рішення Коростенської міської ради від 30.08.2018 №1175. Зобов`язано виконавчий комітет Коростенської міської ради розглянути звернення ОСОБА_1 про надання дозволу на відключення від системи централізованого опалення нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 у повній відповідності до вимог Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року №169.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Відповідних судових рішень з даного приводу позивачем до суду надано не було. Відтак, за обставин, коли єдиною підставою для зняття споживача з обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, затверджений відповідною Комісією, тому відмова позивача від надання послуг системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільною, договір про надання послуг в установленому порядку не розірваний, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.
Вирішуючи даний спір, апеляційний суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої – третьої статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - Правила), та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 № 4 (далі - Порядок).
Відповідно до пунктів 24, 25, 26 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. У заяві про відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води власник (власники) зазначає (зазначають) причини відключення. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води.
Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (пункти 2.5, 2.6, 2.7 Порядку).
У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі №1706цс15 зазначено, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж   централізованого опалення та постачання гарячої  води при відмові споживачів від централізованого  теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року №169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Оскільки відповідачі відключилися від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року в справі № 554/946/18 (провадження № 61-44416св18) зроблено висновок, що «єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинним законодавством України не передбачено».
У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі № 6-1192цс15 зазначено, що «підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином КП «Ізмаїлтеплокомуненерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання».
Встановивши, що ОСОБА_1 не дотримався встановленої законом процедури, здійснивши самовільне відключення від мережі централізованого опалення та не надавши акт міжвідомчої комісії про надання дозволу на відключення нежитлового приміщення в цілому від централізованого опалення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок розміру наданої послуги з централізованого опалення об`єкту магазину за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зменшення ціни за послугу, що не була надана з 29.09.2016 по 23.08.2018 року. 
Доводи апелянта про відсутність між сторонами договору щодо послуг теплопостачання є безпідставними, оскільки положеннями статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право сторін.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідачем нараховувалася плата за теплопостачання з розрахунку опалювальної площі 59,6 кв.м. не підтвердженні належними доказами та спростовуються даними особового рахунку.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак, в матеріалах справи відсутні докази, які б засвідчували про факт правомірного відключення нежитлового приміщення апелянта від мереж централізованого опалення з дотриманням вимог чинного законодавства, а також не підтверджено належними доказами нарахування плати за послуги з теплопостачання на опалювальну площу 59,6 кв.м.
Крім того, колегія апеляційного суду звертає увагу, що факт відключення від системи централізованого опалення будинку встановлений протоколом - 29.09.2016, а із заявою про створення комісії ОСОБА_1 звернувся до КП «Теплозабезпечення» лише 21.01.2019.
Таким чином, вчинення дій, заборонених чинним законодавством не може бути правовою підставою для правомірної дії, а саме припинення нарахування плати за послугу з централізованого опалення.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність ухваленого судового рішення не впливають, а зводяться до їх переоцінки.
Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для цього, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі належних допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Установивши, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки судове рішення залишено без змін, то розподіл судових витрат не здійснюється. Згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону. 
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді