ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/743/21  Номер провадження 22-ц/814/1751/21	Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т.В.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М., 
за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Голубенка Володимира Петровича, представника ОСОБА_1 , на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2021 року (час постановлення ухвали та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені)  у справі за скаргою адвоката Ярчук Наталії Володимирівни, представника ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність державного виконавця Глобинського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_3 , представник  ОСОБА_2 , звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, просила:
визнати дії старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби північно-Східного міжрегіонального Управління МЮ (м.Суми) Шкірко Н.В. незаконними щодо проведення розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів;
визнати незаконними та скасувати розрахунок заборгованості від 22.03.2021 року;
зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості за аліментами, виходячи з фактичного доходу, отриманого скаржником після відрахування податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Заявлені вимоги мотивовані тим, що державний виконавець неправильно розрахував заборгованість по аліментам без врахування наданих представником боржника та боржником довідки у підтвердженням того, що з боржника стягувались кошти в рахунок сплати аліментів та подавалось клопотання про перерахунок заборгованості, однак в довідках все одно було вказано, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформації про стягнення коштів з трьох місць роботи.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2021 року скаргу адвоката Ярчук Н.В., представника ОСОБА_2 , задоволено.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) Шкірко Н.В. щодо проведення розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 .
Визнано незаконними та скасовано розрахунки заборгованості від 22.03.2021 року, проведені старшим державним виконавцем Шкірко Н.В., згідно виконавчого листа № 2-438 від 25.05.2011 року (ВП 26802525) та згідно виконавчого листа № 527/1180/17-ц від 04.08.2017 (ВП 54527730).
Зобов`язано старшого державного виконавця Глобинського районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Суми) Шкірко Н.В. провести розрахунки заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-438 від 25.05.2011 року (ВП 26802525) та згідно виконавчого листа № 527/1180/17-ц від 04.08.2017 (ВП 54527730) у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження".

В апеляційній скарзі адвокат Голубенко В.П., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2021 року, постановити нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні його скарги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що ОСОБА_2 подавав до органів виконавчої служби довідку, в якій не зазначені нарахування чи відрахування з отриманого ним доходу, а тому розрахунки заборгованості по аліментах проведено згідно цієї довідки про доходи і державний виконавець діяв у межах своїх повноважень відповідно до вимог чинного законодавства та Конституції України.
Окрім того, зазначається, що прохальна частина скарги є неконкретизованою щодо реквізитів оскаржуваних розрахунків заборгованості від 22.03.2021 (які конкретно розрахунки заборгованості необхідно визнати незаконними та скасувати), назви особи дії якої оскаржуються (в.о. начальника - зазначено особою, дії якої оскаржуються, начальника Глобинського РВ ДВС ПСМУ МЮ (м.Суми) - у назві скарги, старшого державного виконавця у прохальній частині скарги) та не відповідає доданим до матеріалів скарги додаткам (до скарги додано лише один розрахунок заборгованості по сплаті аліментів в сумі 37 570,64 грн. за №№5066/15.3-34 від 22.03.2021), а не два про які він просить. 
Суд першої інстанції залишив поза увагою наведені неточності та, по суті самостійно, уточним вимоги. 

Правом подачі відзиву учасники справи не скористались.

Суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні Глобинського РВ ДВС перебувають виконавчі провадження ВП 26802525 з примусового виконання виконавчого листа №2-438, виданого 25.05.2011р. Глобинським районним судом Полтавської області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 щомісячно аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але неменше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.04.2011року і до досягнення дитиною повноліття, а також ВП 54527730 з примусового виконання виконавчого листа № 527/1180/17-ц, виданого 04.08.2017 Глобинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 19.06.2017 - дати звернення до суду і до її повноліття.
22.03.2021 року старшим державним виконавцем Шкірко Н.В. проведено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів згідно вищевказаних виконавчих проваджень. Відповідно до проведених розрахунків, заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 2-438 від 25.05.2011 року (ВП 26802525) становить 37 570,64 грн, заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 527/1180/17-ц від 04.08.2017 (ВП 54527730) становить 3 835,66 грн.
У своєму запереченні представник Глобинського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м.Суми), пояснював, що розрахунок відрахувань із заробітної плати боржника за період з квітня 2017 року по березень 2018 року проведено на підставі довідки № 806 від 21.03.2018 року без вирахування податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки дана довідка не містила відомостей про це.
Станом на 01.05.2021 року заборгованість по ВП 54527730 складає 3 835,66 грн., та по ВП № 26802525 - 37 350,60 грн.(а.с.46-47)

Задовольняючи скаргу представника скаржника ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вимог скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», статтею третьою якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.
У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.
Зі змісту норм Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» вбачається, що предметом розгляду скарг можуть бути дії, бездіяльність або ж рішення конкретних службових осіб органів державної виконавчої служби, у разі обґрунтованості скарги суд покладає обов`язок відновити порушене право чи інтерес учасника виконавчого провадження на конкретну службову особу.
Частиною першою ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується виконавцем із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що виконавець здійснив нарахування заборгованості по аліментам на підставі довідки №806 від 21 березня 2018 року без вирахування сум податків та інших обов`язкових відрахувань, проте не взяв до уваги, те, що законом на виконавця не покладено обов`язку самостійно проводити розрахунки обов`язкових платежів (відрахувань) із нарахованого доходу, а подана боржником довідка не містила відповідних даних, а саме сум доходу після утримання податків, зборів, тощо. 
Відповідно до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірним і достатніми доказами ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. 
Проаналізувавши зміст поданої скарги на дії державного виконавця, апеляційний суд звертає увагу, що скарга не містить конкретних доводів щодо неправильності проведеного нарахування заборгованості: не зазначено, у чому саме помилився виконавець - неправильний порядок нарахування, неврахування певних сум, тощо, боржник лише стверджує, що він має регулярний дохід з трьох джерел, з яких відраховуються аліменти, виконавцю подані довідки з трьох місць роботи, але після перерахунку розмір заборгованості не зменшився; скаржником суду не подано свого контр розрахунку, який би спростовував правильність розрахунків виконавця. 
Боржник як зацікавлена особа з огляду на принцип добросовісної поведінки у цивільних правовідносинах не був позбавлений можливості повторно надати виконавцю належним чином оформлені довідки або клопотати перед виконавцем про витребування таких довідок. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_2 скарги, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки апеляційна скарга задоволена, то відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений останньою за подачу апеляційної скарги у розмірі 420,40 грн. (а.с.98).
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Голубенка Володимира Петровича, представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 за недоведеністю.

Стягнути ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13 жовтня 2021 року.

Головуючий суддя                                                    О.А. Лобов 

         Судді:                                                                             А.І.Дорош

                                                                                                 В.М.Триголов