ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року 

м. Київ
справа № 686/18862/16-а
адміністративне провадження № К/9901/22274/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Державного підприємства «Новатор»
на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2017 (суддя Салоїд Н.М.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2017 (колегія у складі суддів Совгири Д.І., Ватаманюка Р.В., Курка О.П.)
у справі № 686/18862/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому
3-тя особа Державне підприємство «Новатор»
про визнання неправомірною відмови у призначенні пільгової пенсії та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах.

І. РУХ СПРАВИ

1.          22.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Новатор», в якому, після уточнення позовних вимог, просив:
-          визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
-          зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.04.2016, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за п. «б» ст.      13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» період його роботи з 01.06.1981 по 29.09.1988 на посаді регулювальник радіоапаратури та з 30.09.1988 по 21.08.1992 на посаді регулювальника РЕА та приладів.
2.          Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2017, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2017, позов задоволено. 
3.          02.06.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга третьої особи на зазначені судові рішення. У касаційній скарзі третя особа просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.06.2017 відкрито провадження у справі. 
5.          У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано для розгляду до Верховного Суду. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач працював у період з 01.06.1981 по 29.09.1988 на посаді регулювальника радіоапаратури та з 30.09.1988 по 21.08.1992 року на посаді регулювальника РЕА та приладів. 
7.          19.07.2016 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із заявою про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі п.      «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
8.          Листом від 03.08.2016 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з підстав невідповідності форми довідки наданої позивачем про підтвердження пільгового стажу роботи, виданої Хмельницьким радіотехнічним заводом за №      64 від 14.08.1995 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії.
9.          Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки згідно трудової книжки та довідки від 14.08.1995 № 64 у період з 01.06.1981 по 01.07.1993 працював на посаді, яка віднесена до Списку №2 та має необхідний пільговий стаж 12 років 1 місяць.
11.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначав, що надана позивачем копія довідки не відповідає Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Крім того, обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є наявність у особи пільгового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці тривалістю не менше 10 років та наявність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
12.          Представник третьої особи надав пояснення на позовну заяву, у яких зазначив, що для визначення позивачу права на пільгову пенсію слід керуватись Списками № 2, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 02.08.1956 № 1173 та Списками № 2, затвердженими Постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991, що набрали чинності з 01.01.1992, в яких професії регулювальника радіоапаратури, регулювальника РЕА та приладів, не передбачені.
Обов`язковою умовою призначення пенсії за Списком №2 є постійна зайнятість працівника на роботах з джерелами УКВ, УВЧ, НВЧ випромінювань, виконання яких потребує обов`язкового застосування засобів індивідуального захисту від цих випромінювань, що передбачено розділом ХХХІІІ «Загальні професії».
Однак, з первинних документів особової справи позивача не вбачається відомостей про його постійну зайнятість на роботах з джерелами УКВ, УВЧ, НВЧ випромінювань, виконання яких потребує обов`язкового застосування засобів індивідуального захисту від цих випромінювань.
На підприємстві проводилась атестація робочих місць за умовами праці відповідно до наказу №      151 від 21.06.2000, якою не підтверджено право пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2 у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за професією регулювальника радіоапаратури та приладів НВЧ. Довідку від 14.08.1995, видану Хмельницьким радіотехнічним заводом імені ХХV з`їзду КПРС, вважає виданою безпідставно, з порушеннями та ставить під сумнів її достовірність.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
14.          Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, містить посади "рабочие и инженерно-технические работники, занятые на установках УКВ и УВЧ и на работах с применением УКВ и УВЧ".
Згідно класифікатора професій, чинного на час роботи позивача професію регулювальника радіоелектронної апаратури та приладів віднесено до робітничих професій.
15.          Крім того, посилання відповідача на текстуальну відсутність назви професії позивача «регулювальник та регулювальник радіоапаратури» у Списках, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, є безпідставними, оскільки позивач набув достатнього пільгового стажу для призначення йому пенсії, оскільки відповідно до цієї постанови №1173, якою затверджено Список №2, у розділі ХХХІІ «Общие профессии» передбачено посади «робітники та інженерно - технічні робітники, зайняті на установках УКВ і УВЧ і на роботах із застосуванням УКВ І УВЧ», що включає в тому числі і посаду позивача - «регулювальник радіоапаратури», робота на якій надає право на даний вид пільгової пенсії.
16.          За висновком суду першої інстанції, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як до пільгового стажу за Списком №2 позивачу підлягає зарахуванню період з 01.06.1981 по 21.08.1992, який підтверджується трудовою книжкою та довідкою про уточнюючий характер роботи.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

17.          У касаційній скарзі третя особа посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. 
18.          Скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій без належних на те підстав ототожнено професії регулювальника радіоапаратури та регулювальника РЕА та приладів, за якою працював позивач, з професією робітника чи інженерно-технічного працівника, зайнятого на установках УКВ та УВЧ і на роботах із застосуванням УКВ та УВЧ. Для такої професійної ідентифікації одного посилання на класифікатор професій без зазначення його конкретної назви, вважає недостатнім. В матеріалах справи та в рішеннях судів відсутні посилання на конкретний класифікатор, який би підтверджував роботу регулювальника, регулювальника радіоапаратури, регулювальника РЕА та приладів саме з джерелами УКВ, УВЧ та НВЧ.
19.          Також, третя особа посилається на те, що основним аргументом судів першої та апеляційної інстанцій при визначені права позивача на пільгове пенсійне забезпечення стала довідка, уточнююча характер роботи, незважаючи на її недостовірність, так як листом №73/137 від 02.06.2004 органи Пенсійного фонду були повідомлені про те, що довідки, видані до 2004 року, визнавались підприємством неправомірними. Таким чином, робити висновок про наявність у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення лише на підставі однієї довідки, уточнюючої характер роботи, без врахування інших наявних у справі доказів, які не мають підтвердження такого права, є недопустимим.
20.          Крім того, Розділом ХХХІІІ «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Кабміну СРСР від 26.01.1991 № 10, передбачено позицію 23200000-1753г «Робітники та спеціалісти, постійно зайняті на роботах з джерелами УКВ, УВЧ, СВЧ випромінювань, виконання яких потребує обов`язкового застосування засобів індивідуального захисту від цих випромінювань». Професії регулювальника, регулювальника РЕА та приладів не відповідають даній позиції, підстав для їх ототожнення з вищезазначеною професією первинні документи та матеріали справи не містять.
21.          26.06.2017 від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких останній просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.
22.          Відповідач відзиву та заперечень на касаційну скаргу не подав.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
24.          Відповідно до ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
25.          За змістом касаційної скарги, третя особа заперечує проти зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.06.1981 по 21.08.1992, оскільки уточнююча довідка про пільговий характер роботи є недостовірною, а посада, за якою працював позивач, не відноситься до посад, передбачених Списком №2.
26.          Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
27.          Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
28.          Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
29.          Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
30.          Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
31.          Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
32.          Відповідно до пункту 4.5 вказаного Порядку якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
33.          Як досліджено судами попередніх інстанцій, в матеріалах справи міститься довідка №64 від 14.08.1995, видана Хмельницьким радіотехнічним заводом ОСОБА_1 , відповідно до якої з 01.06.1981 по 01.07.1993 він працював на посаді регулювальника з приладами НВЧ з повним робочим днем, що передбачена Списком №2 розділ ХХХІІ.
34.          Верховний Суд у постановах від 21.11.2018 у справі № 750/11115/16-а, від 31.03.2020 у справі № 446/656/17 та у справі № 127/16245/17, обставини яких є подібними, дійшов висновку про те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.
35.          Судами встановлено, що у періоди роботи позивача з 01.06.1981 по 01.07.1993 на посаді регулювальника з приладами НВЧ з повним робочим днем, діяв Список 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 №1173 Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах.
36.          Зазначеною постановою розділом "Общие профессии" передбачено посади "Рабочие и инженерно-технические работники, занятые на установках УКВ и УВЧ и на работах с применением УКВ и УВЧ", що включає в тому числі і посаду позивача - «регулювальник радіоапаратури», робота на якій надає право на даний вид пільгової пенсії.
37.          Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що віднесення посади «регулювальник радіоапаратури» до посад, передбачених Списком №2, було, зокрема, предметом розгляду у справі № 2а-231/11 (80394/12), обставини якої є подібними, та у якій Вищий адміністративний суд України погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що посилання відповідача на текстуальну відсутність назви професії позивача «регулювальник та регулювальник радіоапаратури» у Списках, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 є безпідставними, оскільки позивач набув достатнього пільгового стажу для призначення йому пенсії, оскільки відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, якою затверджено Список №2, у розділі ХХХІІ «Общие профессии» передбачено посади «робітники та інженерно - технічні робітники, зайняті на установках УКВ і УВЧ і на роботах із застосуванням УКВ І УВЧ», що включає в тому числі і посаду позивача - «регулювальник радіоапаратури», робота на якій надає право на даний вид пільгової пенсії.
38.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього висновку у справі, що розглядається та який спростовує доводи скаржника.
39.          Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що посада регулювальника радіоапаратури відноситься до загальних професій Списків №2, чинних на момент роботи позивача.
40.          Доводи скаржника про недостовірність уточнюючої довідки про пільговий характер роботи є необґрунтованими, так, як відсутні будь-які рішення про її недостовірність чи скасування, в той час, як лист, на який посилається ДП «Новатор» від 02.06.2004 носить лише інформаційний характер.
41.          В іншій частині судові рішення не оскаржуються і, відповідно, Судом не переглядаються.
42.          Отже, з огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що період роботи позивача, на посадах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 21.08.1992 має бути зарахований, як пільговий, оскільки підтверджується трудовою книжкою, довідкою про уточнюючий характер роботи.
43.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
44.          За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.
45.          Судові витрати покласти на третю особу.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Новатор» залишити без задоволення.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі № 686/18862/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб