ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                          Головуючий І інстанції: Бабаєв А.І.
16 листопада 2021 р.	Справа № 520/9831/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційними скаргами Головного управління ДПС у Харківській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В с т а н о в и в:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року у справі № 520/9831/19 адміністративний позов ТОВ «Шевченківський елеватор» до ГУДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.
Судовим рішенням визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача: № 0000010515, № 0000020515, № 0000030515 від 10.09.2019 року, які прийняті за результатами перевірки ТОВ «Шевченківський елеватор» (правонаступником якого є ТОВ «Новаагро Україна» на підставі акту від 29.08.2019 року № 2996/20-40-14-18-07/42977130 та стягнуто на користь ТОВ «Шевченківський елеватор» (код ЄДРПОУ 42977130) за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) судовий збір у розмірі 6559,89 коп. 
При ухваленні указаного судового рішення питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції не вирішувалось.
16.12.2019 року позивач звернувся до суду із заявою, якою просить ухвалити додаткове рішення по справі, а саме, - вирішити питання про судові витрати, понесені підприємством у розмірі 246207,00 грн., до якої додано: копії додаткової угоди від 16.09.2019 року №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 01.08.2019 року, додаток до договору № б/н від 01.08.2019 року, копію акту прийому-здачі наданих послуг від 11.12.2019 року за Договором про надання правової допомоги № б/н від 01.08.2019 року, платіжне доручення № 71 від 12.12.2019 року, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Загальний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлений до відшкодування, склав 246.207,0 грн. (т. 1 а.с. 187-199).
26.12.2019 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення суми витрат на оплату правничої допомоги (т. 1, а.с. 203-204).
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року по справі № 520/9831/19 стягнуто на користь ТОВ "Шевченківський елеватор» за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області витрати на правничу допомогу у розмірі 246207,0 грн.
          Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 року додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року по справі № 520/9831/19 скасовано. Ухвалено нове додаткове рішення, яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ТОВ «Шевченківський елеватор» витрати на правничу допомогу в розмірі 100 038 гривень.
          Постановою Верховного суду від 28.12.2020 року додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 року у справі № 520/9831/19 скасовано. Справу № 520/9831/19 в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року замінено позивача ТОВ «Шевченківський елеватор» по справі за позовом ТОВ «Шевченківський елеватор» до ГУ ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на ТОВ «Новаагро Україна».
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 року заяву ТОВ «Новаагро Україна» про винесення додаткового рішення адміністративну справу за позовом ТОВ «Новаагро Україна» до ГУ ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволено частково.
          Стягнуто з ГУ ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Новаагро Україна» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27124,50 грн. В іншій частині заяву залишено без задоволення.
Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд першої інстанції, виходив з того, що співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю цієї справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг) свідчить про те, що заявлені суми винагороди є неспівмірними, через що суд дійшов висновку про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 27 124,50 грн (12  519,0 грн за складання адміністративного позову та відповіді на відзив + 14605,50 грн за складання пояснень у справі та участі у судовому).
Не погодившись із вказаним додатковим рішенням суду, ТОВ «Новаагро Україна»  подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права просить його скасувати в частині відмови у стягненні судових витрат у розмірі 219  082,50 грн та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги позивач зазначив, що на виконання вимог ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивачем до суду було надано докази на підтвердження витрат ТОВ «Шевченківський елеватор», понесених на правову та професійну правничу допомогу. При цьому скаржник вважає, що розмір витрат на оплату послуг АО «ЛОУ УОЛВС» є співмірними із значенням справи № 520/9831/19 для позивача та іншими обставинами, що передбачені ч. 5 ст. 134 КАС України, зокрема, складністю справи, часом, витраченим на виконання робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову. 
Крім того, не погодившись із вказаним додатковим рішенням суду, ГУ ДПС у Харківській області  подано апеляційну скаргу, в якій посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить його скасувати в частині задоволення заяви про винесення додаткового рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення ТОВ «Новаагро Україна» відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги відповідач зазначив, що представником позивача під час розгляду справи було долучено значну кількість судових рішень у подібних справах, які свідчать про наявність широкої правозастосовної практики у подібних спорах та виключає необхідність у значному обсязі роботи адвоката з правового обґрунтування. Крім того, обсяг матеріалів справи (документів у справі) незначний та здебільшого складається з судової практики та витягів з реєстрів. 
Крім того, відповідач зазначає, що порівняно із розміром рекомендованих ставок адвокатського гонорару, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу позивача є завищеним та необґрунтованим. За таких обставин, відповідач вказує на не співмірність розміру витратна оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області, позивач наводить доводи щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу, в обґрунтування яких вказує, що розгляд судом першої інстанції вказаної справи відбувався у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, тому вона не є справою незначної складності. Також вказує, що процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.
Разом з тим, щодо рекомендованих ставок адвокатського гонорару, зазначає, що вони носять рекомендаційний та інформаційний характер, а тому їх застосування не є обов`язковим, що цілком узгоджується із нормою ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та усталеною судовою практикою.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Новаагро Україна», відповідач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2021 року у частині відмови  позовних  вимог залишити без змін.
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
          Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
          Відповідно до частин 1, 2 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
          Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).
          Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
          Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
          Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частинами 1, 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
При цьому, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Крім того, на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано договір про надання правової правничої допомоги б/н від 01.08.2019 року, укладений між АО «ЛОУ УОЛВС» та ТОВ «Шевченківський елеватор», додаткова угода від 16.09.2019 року до Договору про надання правової допомоги б/н від 01.08.2019 року, за умовами яких адвокатське об`єднання надає підприємству наступні види правової допомоги: представляє інтереси в судових органах, перевіряє відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів підприємства, надає допомогу в укладанні та організації контролю за виконанням договорів, надає консультації, висновки, складання позовної заяви до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень 0000010514, 0000020515, 0000030515 від 10.09.2019 року, прийнятих на підставі акту перевірки від 29.08.2019 року 2996/20-40-14-18-07/42977130, надання усних консультацій без/з вивченням документів, складання пояснень, заперечень, клопотань тощо, додатків до позовної заяви, відправка копій документів учасникам справи, аналіз судової практики, тощо; супроводження справи (участь в судових засіданнях в Харківському окружному адміністративному суді) - п.1 Додаткової Угоди від 16.09.2019 року, п.21.1 Договору про надання правової допомоги б/н від 01.08.2019 року.
Згідно додатку до Договору б/н від 01.08.2019 року вартість гонорару залежить від складності справи, розміру ціни позову, впливу на репутацію та публічного інтересу та визначається як добуток між розрахунковим часом на надання послуги та відповідним коефіцієнтом; у разі наявності декількох критеріїв одночасно, застосовуються усі коефіцієнти; визначення тривалості участі в судовому засіданні визначається з урахуванням часу очікування початку судового засідання, в тому числі якщо останнє не відбулося або відбулось не з вини представника.
На підтвердження надання правової допомоги АО «ЛОУ УОЛВС» під час розгляду справи 520/9831/19 надано акт прийому - здачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги б/н від 01.08.2019 року від 11.12.2019 року, згідно якого адвокатським об`єднанням надано послуги зі складання адміністративного позову (затрачено 11,5 годин), складання відповіді на відзив (затрачено 4 години), складання пояснень у справі (затрачено 0,5 годин), надання усних консультацій з вивченням документів у справі (затрачено 5 годин), аналіз судової практики у справі (затрачено 5,5 годин), участь у судовому засіданні у справі (затрачено 3 години). При цьому, у даному акті визначено вартість 1 години надання послуг у розмірі 4173,00 грн. та з урахуванням ціни позову визначено коефіцієнт 2 для визначення обрахунку вартість 1 години надання послуг. Також, до суду надано платіжне доручення № 71 від 12.12.2019 року про сплату юридичних послуг на суму 246207,00 грн.
          Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
          При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
          При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним.
          Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст 72 КАС України).
          Колегія суддів зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу не співрозмірний з ціною позову, в матеріалах справи відсутні докази визначення складності справи щодо встановленого АО «ЛОУ УОЛВС» розрахунку коефіцієнту складності справи.
Сума заявлених витрат на правову допомогу - 246207 грн. (більш ніж 50% від ціни позову) не відповідає критеріям співмірності. Крім того, вказано, що наданий адвокатом акт прийому-здачі виконаних робіт (наданих послуг) утримує більш загальний опис послуг, а також необґрунтовано велику кількість витраченого часу для надання цих послуг. Зокрема з матеріалів справи не можливо побачити як адвокат доводить те, що на аналіз судової практики у справі ним витрачено 5,5 годин або яким документом зафіксовано надання клієнту усних консультацій протягом 5 годин.
          При цьому, позивачем не надано  до суду обґрунтованих доказів того, що на аналіз судової практики у справі витрачено 5,5 годин та, що на надання клієнту усних консультацій витрачено 5 годин.
          З огляду на вказані висновки Верховного Суду у постанові від 28.12.2020 року по даній справі та не надання до суду обґрунтованих доказів, колегія суддів зазначає, що заявлені витрати на професійну допомогу в частині надання усних консультацій з вивченням документів у справі (затрачено 5 годин), аналіз судової практики у справі (затрачено 5,5 годин), не підлягають задоволенню, у зв`язку з не доведенням надання вказаних послуг.
          Крім того, Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року по даній справі зазначив, що спір не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом.
          Разом з тим, позивачем не доведено необхідності застосування коефіцієнту 2 для визначення обрахунку вартості 1 години надання послуг, а саме не доведено складності даної справи для застосування вказаного показника.
          Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
          У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).
          У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
          Тож, за таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розрахунку витрат на оплату послуг адвоката, враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, та вважає, що заявлені витрати на професійну допомогу в частині складання адміністративного позову та складання відповіді на відзив підлягають стягненню з відповідача в сумі 12519,00 грн. ((2 год.*4173)+(1 год.*4173)= 12519). Заявлені витрати на професійну допомогу в частині складання пояснень у справі (затрачено 0,5 годин) та участі у судовому засіданні у справі (затрачено 3 години) підлягають стягненню з відповідача у сумі 14605,50 грн. ((0,5 год.*4173)+(3 год.*4173) =14605,50).
          Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
          Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" залишити без задоволення.
          Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року, - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 26 листопада 2021 року.