УХВАЛА

12 листопада 2021 року 
м. Київ

справа №  921/494/19 
Верховний Суд у складі  судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (далі - Товариство),
на рішення господарського суду Тернопільської області  від 17.02.2021 та 
постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Радехівський цукор"
до Товариства 
про визнання недійсним рішень,

ВСТАНОВИВ:
Товариство 20.10.2021 (згідно з поштовою відміткою на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 зі справи №  921/494/19 (разом із клопотанням про поновлення строку на подання касаційної скарги).
Дослідивши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що  остання підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої  статті 287 ГПК України, слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Зміст касаційної скарги свідчить, що підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування  висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.02.2021 у справі №  910/4072/18 та від 02.12.2020 у справі №  906/962/18.
При цьому з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Товариство в касаційній скарзі зазначає, що взаємовідносини між сторонами у цій справі регулюються, зокрема,  нормами Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 №329, Кодексом газорозподільних систем, проте скаржник не зазначає конкретні норми права, які було застосовано судами попередніх інстанцій без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування таких норм права,  а саме лише посилання скаржника у касаційній скарзі на пункт 1 частини другої статті 287 цього Кодексу  без зазначення конкретних норм права щодо яких, на думку скаржника, неврахований висновок про їх застосування, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 зазначеного Кодексу.
З огляду на викладене Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга .
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Товариству необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: уточнити визначену скаржником  підставу касаційного оскарження судового рішення та зазначити конкретні норми права (пункт, частина, стаття) при застосуванні яких, на думку скаржника, судами попередніх інстанцій неврахований висновок Верховного Суду щодо їх застосування.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
З огляду на залишення касаційної скарги без руху клопотання про поновлення строку  на касаційне  оскарження судового рішення залишається без розгляду до усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на рішення господарського суду Тернопільської області від 17.02.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.09.2021 зі справи №  921/494/19  залишити без руху.
2. Надати приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" строк для усунення недоліків касаційної скарги до 06 грудня 2021 року. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка, 6.
3.  Роз`яснити приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                    І. В. Булгакова