Справа № 991/7793/21
Провадження 1-кс/991/7902/21

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на рішення детектива про закриття кримінального провадження,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 просив скасувати постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 23.09.2021 про закриття кримінального провадження № 52021000000000431 від 06.09.2021. 
Скаргу обґрунтовує тим, що 06.09.2021 Національним антикорупційним бюро України на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від 26.08.2021 у справі № 991/5306/21 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України. 
23 вересня 2021 року за результатами досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак, у мотивувальній частині цієї постанови в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фактично встановлений склад злочину, передбачений ст. 366-3 КК України, та описані мотиви закриття кримінального провадження за п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України. 
На переконання адвоката ОСОБА_3 постанова детектива Національного бюро про закриття кримінального провадження від 23.09.2021 є незаконною, оскільки, не відповідає вимогам ст. 284 КПК України. 
У скарзі адвокат просив про поновлення строку звернення із цією скаргою, посилаючись на те, що оскаржувану постанову від 23.09.2021 отримав лише 09.11.2021. 
Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав викладених у ній, та просив її задовольнити. 
Детектив Національного бюро ОСОБА_6 у судове засідання не прибув. У супровідному листі до матеріалів кримінального провадження № 52021000000000431 від 06.09.2021 повідомив, що не заперечує щодо розгляду скарги за його відсутності. Разом із цим, просив врахувати, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято 23.09.2021 та в той же день відправлене адвокату ОСОБА_3 , а його скарга в інтересах ОСОБА_4 ймовірно подана з пропуском строку для її оскарження. 
Щодо вирішення клопотання про поновлення строку звернення із скаргою.
Згідно із доданими до скарги матеріалами, постанова направлена детективом простим відправленням на адресу адвоката ОСОБА_3 : Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Петропавлівська, 24, кот. 7-1, та прийнята поштовим відділенням 27.09.2021. 
У судовому засіданні адвокат пояснив, що детектив надіслав постанову про закриття кримінального провадження за адресою здійснення ним індивідуальної адвокатської діяльності, яка вказана в Єдиному реєстрі адвокатів України. Однак, за цією адресою існують складнощі при отриманні поштової кореспонденції, тому адвокат був змушений відкрити абонентську поштову скриньку та при листуванні із детективами Національного бюро зазначав адресу для листування: АДРЕСА_1 . Детектив цю обставину не врахував, що стало підставою для отримання оскаржуваної постанови лише 09.11.2021.
За результатом дослідження матеріалів кримінального провадження № 52021000000000431 від 06.09.2021 встановлено, що до заяви про вчинення злочину додано ордер серія КС № 742940, який підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_3 на представництво ОСОБА_4 , у якому зазначена адреса для листування : 03142, м. Київ, а/с № 161.
За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе поновити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , строк звернення зі скаргою на рішення детектива про закриття кримінального провадження. 
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши письмові пояснення детектива, матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 52021000000000431 від 06.09.2021, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).
У п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження. 
З оглянутих у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 52021000000000431 від 06.09.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України. 
Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від 26.08.2021 (справа № 991/5306/21, провадження № 1-кс/991/5388/21) задоволено частково скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зобов`язано уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 21.07.2021 (отриману Національним бюро 26.07.2021 за № Ш-9375). Як вказано у вищевказаній заяві, присяжні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 порушили вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом не подання щорічної декларації за період 2016-2019 роки, а саме: ОСОБА_7 не подала щорічні декларації за період 2016-2018 роки, а ОСОБА_8 – за 2016, 2018, 2019 роки. 
Як вбачається зі змісту заяви про вчинення злочину, у провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходяться матеріали кримінального провадження № 42016000000002037 від 05.08.2016 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 27 п. 6, 11,12 ч. 2 ст. 115 КК України. Рішенням Київської міської Ради № 8/2230 від 16.03.2017 затверджений список присяжних Оболонського району м. Києва, до складу якого увійшли, у тому числі, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Судовий розгляд у зазначеному кримінальному провадженні у період з лютого 2018 року по теперішній час здійснюється судом присяжних у складі: головуючого судді ОСОБА_9 , судді ОСОБА_10 , присяжних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Адвокат ОСОБА_3 , оглянувши 19.07.2021 Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, дійшов висновку, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 порушили вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подали щорічні декларації за період 2016-2018 роки ( ОСОБА_7 ) та за період 2016, 2018, 2019 роки ( ОСОБА_8 ), чим вчинили злочин, передбачений ст. 366-3 КК України.
До заяви про вчинення злочину додано копії: ухвал Оболонського районного суду м. Києва від 28.02.2018 та від 07.06.2021, постановлених судом присяжних у справі № 756/847/17 стосовно ОСОБА_4 ; рішень Київської міської ради «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 09.02.2017 №822/1826 «Про затвердження списку присяжних Оболонського району міста Києва» від 16.03.2017 № 8/2230, від 22.11.2017 №520/3527 та від 22.02.2018 №339/4403.
Встановлено, що в ході досудового розслідування до матеріалів провадження долучені роздруківки із відкритих джерел - Єдиного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічних декларацій із закритими даними, поданих ОСОБА_8 за 2017рік – 29.03.2018, за 2018, 2019 роки – 01.09.2021, за 2020 рік – 31.03.2021, а також поданих ОСОБА_7 за 2018 рік - 02.09.2021, за 2019рік – 02.06.2020, за 2020 рік – 26.03.2021. 
Жодних інших відомостей про проведення процесуальних дій щодо перевірки обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 21.07.2021, матеріали кримінального провадження не містять.
Встановлено, що 23.09.2021 детективом Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 52021000000000431 від 06.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. 
У мотивувальній частині оскаржуваного рішення детектив зазначає підстави внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у цьому кримінальному провадженні, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві адвоката ОСОБА_3 від 21.07.2021. Зазначає, що ОСОБА_7 подала, як присяжний, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018-2020, а ОСОБА_8 - як присяжний, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017-2020 роки, які знаходяться у відповідному Реєстрі Національного агентства з питань запобігання корупції. На підставі викладеного, детектив дійшов висновку, що в Єдиному державному реєстрі декларацій фактично відсутні: щорічні декларації ОСОБА_7 за 2016 та 2017 роки, а також щорічна декларація ОСОБА_8 за 2016 рік, тому фактично дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо неподання декларацій за 2016, 2017 роки підпадали під дію ст. 366-1 КК України, яка діяла до 27.10.2020. Посилаючись на ч. 2 ст. 8, ст. 152 Конституції України; ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України»; Рішення Конституційного Суду України у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України від 27.10.2020 № 13-р/2020, яким ст. 366-1 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України, а тому втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; Закон України № 1074-ІХ від 04.12.2020, яким Кримінальний кодекс України доповнено статтею 366-3, тобто встановлено кримінальну відповідальність за неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; враховуючи вимоги ч. 2 ст. 5 КК України, детектив дійшов висновку, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за жодних обставин не можуть нести кримінальну відповідальність за неподання щорічних декларацій за 2016-2017 роки, скільки ст. 366-1 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України, а ст. 366-3 КК України не має зворотної дії у часі. На переконання детектива встановлена відсутність події кримінального правопорушення. 
Правова природа оскарження процесуального рішення детектива про закриття кримінального провадження передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й підстав його закриття.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. 
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Так, однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності події кримінального правопорушення (п. 1 ч.1 ст. 284 КПК). 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 24.07.2019 (справа № 361/4314/16-к, провадження № 51-172км19) зазначив, що кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, яка може визнаватися у випадках, якщо: а) встановлено, що не було самого факту, для розслідування якого почате провадження; б) встановлено, що сама подія мала місце, однак її не можна визнати кримінальним правопорушенням, бо вона була результатом дії стихійного лиха, фізіологічних процесів тощо; в) встановлено, що подія мала місце, проте не була кримінальним правопорушенням, оскільки пов`язана з діями потерпілого, а не сторонніх осіб (самогубство, нещасні випадки на підприємствах), тощо.
Вимоги, визначені ч. 5 ст. 110 КПК України з урахуванням ст. 284 КПК України, коли йдеться про рішення щодо закриття кримінального провадження, передбачають, що постанова слідчого (детектива) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та позитивні відповіді на ті питання, отримання яких виключає провадження у справі і обумовлює її закриття.
Слідчий суддя, на якого відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Так, відповідно до п.п. ґ, п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді) зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій державни або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Правовий статус присяжного визначений у ст. 63-68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у тому числі, порядок залучення присяжних до виконання обов`язків у суді, зокрема: добір осіб для запрошення до участі у здійсненні правосуддя як присяжних здійснюється за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Тобто, присяжні набувають статусу суб`єкта декларування, у зв`язку із виконанням ними обов`язків у суді, особи, включені до списку присяжних та протягом року не були залучені для участі у здійсненні правосуддя судом, не є суб`єктами декларування, а тому, не зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У той же час, детектив не врахував вимоги зазначених норм права та не встановив у який період  ОСОБА_7  та ОСОБА_8 виконували обов`язки присяжниху суді, адже саме за наявності цієї умови у присяжних виникає обов`язок подання щорічних декларацій. Також детективом у постанові не надана оцінка дотриманню строків подання щорічних декларацій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за 2018, 2019 роки.
Слідчий суддя звертає увагу, що обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені у ст. 91 КПК України.
Встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, здійснюється на підставі доказів, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку (ст. 84 КПК України). 
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Натомість, детективом, у порушення зазначених норм, лише на підставі отриманих із відкритих джерел щорічних декларацій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зроблено висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження за п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
У той же час, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю детективом рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Встановлені у судовому засіданні обставини указують на передчасність закриття детективом кримінального провадження. 
З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржуване рішення детектива від 23.09.2021 про закриття кримінального провадження № 52021000000000431 від 06.09.2021 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, тому скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах  ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 284, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Поновити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , строк звернення зі скаргою на рішення детектива про закриття кримінального провадження. 
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову детектива Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 23.09.2021 про закриття кримінального провадження № 52021000000000431 від 06.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1