УХВАЛА

10 листопада 2021 року 
м. Київ

Справа №  908/324/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В., 

розглянувши касаційну скаргу   Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду
(головуючий -   Верхогляд Т.А., судді - Білецька Л.М., Чередко А.Є.)
від 11.10.2021

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-інженерне підприємство "Укртехенерго"
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"
про стягнення 722 096,24 грн, 

ВСТАНОВИВ:

1.          ТОВ "Виробничо-інженерне підприємство "Укртехенерго" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення основного боргу за договором про надання послуг № 75/195-19 від 23.08.2019 у сумі 667 919,60 грн, трьох процентів річних у сумі 20 811,72 грн, інфляційних витрат у сумі 33 364,92 грн.

2.          Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.05.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька атомна електрична станція" на користь ТОВ "Виробничо-інженерне підприємство "Укртехенерго" 522 437,18 грн основного боргу, 3 634,66 грн 3% річних, 15 448,98 грн інфляційних втрат та 8 122,81 грн судового збору.

3.          Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач довів факт порушення відповідачем умов договору про надання послуг №75/195-19 від 23.08.2019 в частині оплати наданих послуг у розмірі 522 437,18 грн та право позивача стягнути інфляційні втрати та 3% річних згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України. Натомість позивач помилково визначив період нарахування 3% річних та інфляційних втрат, оскільки з огляду на наявність листування між сторонами щодо строків оплати заборгованості, яке відбувалося після закінчення строку дії цього договору, такий період слід розраховувати починаючи з січня 2021 року, оскільки укладення додаткових угод до договору після закінчення його дії неможливе.

4.          11.10.2021 Центральний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу позивача задовольнив частково, а рішення суду першої інстанції  змінив та виклав абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька атомна електрична станція" на користь ТОВ "Виробничо-інженерне підприємство "Укртехенерго"  522 437,18 грн основного боргу, 22 580,01 грн 3% річних, 47 919,39 грн інфляційних втрат та 8 894,00 грн судового збору. Видати наказ". В іншій частині рішення залишено без змін.

5.          Суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий господарський суд не врахував і помилково послався на те, що закінчення строку дії основного договору унеможливлює укладення додаткових угод до нього, а також безпідставно визнав листування між сторонами досягненням ними згоди щодо продовження строків для розрахунків протягом 2020 року, з посиланням на частину 1 статті 181 Господарського кодексу України. Неправильно визначив період нарахування трьох процентів річних і інфляційних втрат і помилково зазначив, що 3% річних слід нараховувати за загальний період з 01.01.2021 року по 12.03.2021 року, а інфляційні втрати за період січень 2021 року - лютий 2021 року. За розрахунком суду апеляційної інстанції початок періоду для нарахування 3% річних - з 25.01.2020 по визначений позивачем день - 12.03.2021. З урахуванням всієї суми боргу в цілому, включаючи ПДВ, з урахуванням двох проведених оплат належна до стягнення сума становить 22 580,01грн (за період з 25.01.2020 - 18.05.2020 - 6517,67 грн, за період з 19.05.2020-18.02.2021 - 15 117,66 грн, за період з 19.02.2021-12.03.2021 - 944,68 грн). Належний до стягнення розмір інфляційних втрат становить 47 919,39 грн (за період лютий 2020 - травень 2020 - 11 100,97 грн, за період червень 2020 - лютий 2021 - 36 818,42 грн).

6.          29.10.2021 відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції про часткове задоволення апеляційної скарги  скасувати та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

7.          09.11.2021 до Верховного Суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить у відкритті касаційного  провадження  відмовити на підставі пунктів 1, 5 частини 1 статті 293 ГПК України.

8.          Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

9.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

10.          Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

11.          Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

12.          Частина 7 статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

13.          Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року - 2 270 грн.

14.          Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

15.          Предметом позову у цій справі є стягнення 722 096,24 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 270,00 грн = 1 135 000, 00 грн).

16.          Скаржник визначає підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

17.          Натомість, норма пункту 2 частини 3 статті 287 цього Кодексу визначає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18.          Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах має важливе значення для регулювання правовідносин у сфері господарювання.

19.          Натомість наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки зазначені доводи скаржника зводяться до заперечення встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного викладення обставин справи та необхідністю повторного дослідження доказів, і в цілому до заперечення результату розгляду справи.

20.          Незгода із рішенням суду попередньої інстанції також не свідчить про винятковість справи для скаржника, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача є звичайним передбачуваним процесом. 

21.          Отже, касаційна скарга не містить обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в" і "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та є підставою касаційного оскарження судових рішень у справах такої категорії.

22.          Таким чином, Верховний Суд вважає, що скаржником не дотримано умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 722 096,24 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

23.          При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

24.          Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

25.          Зважаючи на те, що скаржник не обґрунтував підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини 3 статті 287, пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 908/324/21 за касаційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.10.2021. 

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                             І. Кондратова

Судді                                                                                                          Н. Губенко

                                                                                                                   Л. Стратієнко