25.11.21
33/812/373/21

Справа №490/6135/21                                                  Головуючий у районному суді: Скрипченко С.М.
Провадження № 33/812/373/21                                             Головуючий у апеляційному суді: Лисенко П.П. 
Категорія: ст.124 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
іменем України
25 листопада 2021 року                                                                                  м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
       головуючого судді - Лисенка П.П.,
з секретарем судового засідання - Калашник А.О.,
       за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
його захисника - адвоката Трушнікова М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - Трушнікова Миколи Миколайовича, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2021 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ПП «Ремонт Квартир», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 475 (чотириста сімдесят п`ять) грн. 80 копійок,

в с т а н о в и в :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 210060, водій  ОСОБА_1 , 28 червня 2021 року о 01 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом «Forol Sterra», д.н.з  НОМЕР_1 , рухався на 146 км автодороги Н-24, біля заправки «Shell», проявив неуважність під час здійснення маневру обгону та пересік при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, не переконавшись в тому, що жоден з водіїв, що рухається попереду не подав сигнал маневру повороту ліворуч внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Citroen-С3», д.н.з.  НОМЕР_2  під керуванням водія ОСОБА_2 ,чим порушив вимоги п. 2.3. б, 14.2 б, 8.1, додаток 34 (1.1) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальних збитківзбитки, 
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2021 року  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 475 (чотириста сімдесят п`ять) гривень 80 копійок.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 , діючи через свого захисник - адвоката Трушнікова М.М., 27 жовтня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що у вказаному адміністративному правопорушенні його вини немає, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити. 
Одночасно він заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2021 року.
На його обґрунтування зазначав, що він отримав виклик до суду на 26 серпня 2021 року на 09.50 годину.
О 09.30 годині прийшовши до приміщення Центрального районного суду м. Миколаєва, йому повідомлено, що розгляд справи буде відкладено, про дату слухання якої його додатково повідомлять смс-повідомленням на телефон або повісткою.
Крім того зазначав, що після неодноразових звернень до суду, ОСОБА_1 лише 20 жовтня 2021 року дізнався, що судове засідання відбулося 26 серпня 2021 року за його відсутності та прийнятою постановою Центрального районного суду м. Миколаєва, його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Посилаючись на викладене, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2021 року.
Перевіривши доводи викладені у клопотанні, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги не підлягає поновленню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, а також у разі, якщо вона заявила клопотання про поновлення цього строку, а судом у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.
За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, справа призначена суддею районного суду до розгляду на 26 серпня 2021 року о 09.50 год. (а.с. 11).
Відповідно до зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 отримав судову повістку особисто (а.с. 12). 
Постанова судді першої інстанції, відносно ОСОБА_1 була ухвалена судом 26 серпня 2021 року за відсутності учасників справи (а.с. 13).
Згідно супровідного листа суду, у той же день, копія постанови була направлена на адреси ОСОБА_1 та начальника Вознесенського районного управління поліції (а.с. 15).
Також з матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаної постанови, 13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про долучення до матеріалів справи квитанцій про сплату ним штрафу та судового збору (а.с. 28).
Як вбачається з квитанцій №59-307К на суму 475,80 гривень та квитанції №59-305К на суму 850 гривень, вказані суми сплачені ОСОБА_1 13 жовтня 2021 року (а.с. 29, 30). 
За такого, посилання адвоката Трушнікова М.М. на те, що про оскаржувану постанову стало відомо 20 жовтня 2021 року, є непереконливим та спростовується матеріалами справи.
Сплачуючи штраф 13 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 достеменно знав про існування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.
За такого, передбачений законом десятиденний строк від зазначеної дати на оскарження постанови сплив ще 22 жовтня 2021 року.
Згідно штампу вхідної кореспонденції Центрального районного суду м. Миколаєва, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана 27 жовтня 2021 року, тобто зі значним пропуском десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.
За такого, суд вважає, що ОСОБА_1 було відомо про прийняття стосовно нього постанови вже 13 жовтня 2021 року.
Інших об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу, особа, яка подала апеляційну скаргу не наводить.
Більш того, відповідно до ч.ч.1,3 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Як вбачається з сайту Єдиний державний реєстр судових рішень, постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2021 року (справа 490/6135/21) надіслана до Реєстру судом 11 жовтня 2021 року, зареєстровано 12 жовтня 2021 року та оприлюднене 13 жовтня 2021року.
Щодо доводів ОСОБА_3 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції про перебування судді Скрипченко С.М. 26 серпня 2021 року у відпустці, суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки вказане не підтверджено належними та допустимими доказами та спростовано наданою районним судом інформацією (а.с. 36, 37, 38, 39). 
З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.
Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Процедура визначення строку для подання апеляційної скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Отже враховуючи достатні дані про обізнаність ОСОБА_1 щодо складання протоколу відносно нього, а також ухваленої постанови, апеляційний суд вважає, що останній на власний розсуд вчасно не скористався своїм правом на захист у суді.
Зважаючи, на принцип диспозитивності, який передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне та враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено поважних підстав, які б унеможливили звернення його до суду в межах встановленого КУпАП строку. 
Обставини, на які посилається захисник ОСОБА_1. не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. 
З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2021 року.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його захисник адвокат Трушніков Микола Миколайович, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 475 (чотириста сімдесят п`ять) грн. 80 копійок. 
Апеляційну скаргу разом з додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       
Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                         П.П. Лисенко