Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/330/21               Головуючий у суді І інстанції: Драний В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2021 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                                 Бондарчук Р.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно постанови суду  ОСОБА_1 03.05.2021 року о 11:48 год. в м. Кропивницький, по вул. Полтавська, 37, керував т/з ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу «Drager Alcotest» 6810, тест № 3975, результат 2,00 ‰, з яким водій згоден.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи. 
Судові повістки за місцем його проживання не направлялись. 
Відеозапис наявний у матеріалах справи не підтверджує керування ним транспортним засобом. 
Також, з відеозапису наявного в матеріалах справи не вбачається ознак алкогольного сп`яніння. 
Апелянт зазначає про те, що відеозапис не є належним доказам, оскільки фіксація не є безперервною. 
Більш того працівники поліції не проінформували його про порядок проведення огляду, зокрема з правом не погодитися з його результатом. 
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення його від керування. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 190047 від 03.05.2021 року, яким підтверджується, що саме 03.05.2021 року о 11:48 год. в м. Кропивницький, по вул. Полтавська, 37, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);
- посвідченням водія серії НОМЕР_2 , виданим 16.03.2006 року ДАІ м. Кіровограда, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2);
- роздрукованим чеком «DRAGER ALCOTEST» 6810 ARBH-0646, відповідно до якого результат тестування ОСОБА_1 склав 2,00 ‰ (а.с.3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підтверджує тестування ОСОБА_1 , проведеного 03.05.2021 року з результатом проба позитивна 2,00 ‰, з результатом якого ОСОБА_1 згоден (а.с. 4);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони вказали, що 03.05.2021 року о 11:55 год. їх було запрошено поліцейським в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який в їх присутності погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого склав 2,00 ‰, з яким водій був згоден (а.с.5-6);
- свідоцтвом ДП «Укрметртестстандарт» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор «Drager Alcotest» 6810 ARBH-0646 від 15.10.2020 року № 12-01/7358, чинним до 15.10.2021 року (а.с 8)
- відеозаписами, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що 03.05.2021 року о 11:47 год. поліцейські зупинили транспортний засіб ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з несправністю бризговиків. В подальшому, поліцейські о 11:52 год. поліцейські в присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest», на що останній погодився та о 11:54 год. пройшов його, результат тесту – 2.00 ‰, з результатом якого водій згоден, від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі - відмовився;
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.9 а) ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

       Що стосується доводів про те, що суддя районного суду не перевірив пояснення свідків в судовому засіданні, необхідно зазначити наступне. 
       Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Таким чином враховуючи те, що огляд  ОСОБА_1 проводився з застосуванням технічних засобів відеозапису на яких останній відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції залишає без задоволення доводи технічні засоби відеозапису, оскільки вимогами ст. 266 КУпАП не передбачається обов`язкову участь свідків під час проведення огляду водія, що в своє чергу не є порушенням порідку огляду. 

       Що стосується апеляційних доводів з підстав визнання письмових пояснень свідків неналежним та недопустимим доказами, необхідно зазначити наступне. 
       Як вбачається з відеозапису поліцейський під час проведення огляду 
 ОСОБА_1 фіксував безпосередньо всі обставини проведення огляду. 
       Обставини події зафіксовані на відеозапис де чітко витримана процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки так і погодження його з результатом збігається з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявними в матеріалах справи.
Враховуючи те, що письмові пояснення свідків повістю відповідають наявному у справі відеозапису, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляції в частині визнання необґрунтованими доказами пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
А тому, не має підстав для задоволення апеляційних доводів захисника щодо визнання письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неналежним та недопустимим доказами. 

Доводи про невідповідність дій працівника поліції вимогам КУпАП не можуть бути враховано, оскільки перевіркою матеріалів справи встановлено, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 складені у відповідності до вимог КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що працівники поліції не роз`яснювали йому порядок огляду є такими, що не зайшли своє підтвердження та спростовується відеозаписом на якому працівник поліції чітко роз`яснив, що він має: пройти таки огляд на місці, може відмовитися пройти на місці та пройти в медичному закладі, може відмовитися з результатом та пройти в медичному закладі, а також в загалі відмовитися від проведення огляду. 
При цьом,у на відеозаписі чітко видно, що після продуття алкотестеру ОСОБА_1 погодився з результатом та на запитання працівника поліції чи бажає пройти огляд в закладі охорони здоров`я останній відмовився. 

Також апеляційний суд не може визнати неналежним доказом відеофайли зафіксовані за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Твердження апеляції про розгляд справи без  ОСОБА_1 не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції з наступних підстав.
Як вбачається з відеозапису працівниками поліції повідомили ОСОБА_1 Ленінським районним судом м. Кіровограда. 
Також, в матеріалах справи наявне клопотання, яке особисто підписано 
 ОСОБА_1 про направлення судової повістки в електронній формі на мобільний номер телефону. 
Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду.
Тому, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене, враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника. 
Більш того, апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, тим самим поновив у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно його не винуватості. 
Враховуючи, що в Кропивницькому апеляційному суді поновлено строк для розгляду апеляційної скарги, тим самим було забезпечено право останнього бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.
Проте, ОСОБА_1 будь яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надали. 
А тому, на думку апеляційного суду районний суд правильно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 при наявній його заяви про відкладення розгляду, оскільки в матеріалах справи є відомості про те, що на мобільний номер телефону зазначений безпосередньо у клопотанні останнього направлялась судова повістка тобто районним судом вживалися заходи стосовно належного повідомлення про розгляд справи.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив  ОСОБА_4 адміністративне стягнення, на підставі ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях  ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -
П О С Т А Н О В И В: 

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2021 року. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 липня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                                      Р.А. Бондарчук