ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7979/21 Справа № 211/2148/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гіда О. С. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Бондар Я.М.,
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.
сторони:
позивач- ОСОБА_1 
відповідач- ОСОБА_2 , 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року, ухваленого суддею Гіда О.С. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ: 
У квітні 2021 року позивач  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 3000 грн. 
В обґрунтування позову зазначила, що з 13.05.2006 року по 24.06.2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 
У шлюбі в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. 
Рішенням суду від 03.03.2011 року стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.05.2009. 
Рішенням суду від 13.12.2017 року збільшено розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач самостійно сплачує аліменти в розмірі 935,00 грн. 
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2020 року було змінено розмір стягуваних аліментів з відповідача та визначено стягувати аліменти в розмірі 1 500,00 грн., що підлягають індексації згідно Закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а саме з 07.08.2020 року. 
На її прохання надавати аліменти в більшому розмірі відповідач відмовляється, мотивуючи це тим, що в нього відсутні гроші і він не працює. Однак, відповідач має постійний дохід, їздить на заробітки за кордон, отримує плату за користування землею, має на праві власності нерухоме майно. Вона не заміжня, проживає разом з дитиною та займається її вихованням та утриманням: в тому числі відвідуванням танців, модельної школи, спортивного клубу, репетиторів, придбання одягу, предметів гігієни, витрат на комунальні послуги, харчування, тощо. Дитина має ряд хронічних захворювань, перебуває на обліку в гастроентеролога та ендокринолога, кошти на діагностику та лікування дитини можуть знадобитися терміново, відповідач інших аліментних зобов`язань не має, працює неофіційно, отримує дохід, їздить на заробітки, тому має змогу сплачувати аліменти на дитину у більшому розмірі. Тому, враховуючи викладене просила вимоги задовольнити.
Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.
Змінено розмір стягнення аліментів на утримання дитини, які присуджені з ОСОБА_2 за рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року.
Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, яка становить 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, що підлягає індексації згідно Закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили, на користь ОСОБА_1 .
Відкликано виконавчий лист, виданий на виконання рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року по справі №211/1295/20, про зміну способу та розміру аліментів.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
При цьому, скаржник зазначає, що батьки дитини мають рівні права та обов`язки, зокрема і по утриманню дитини. Вказує на те, що Позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що їх донька хворіє, наскільки йому відомо їх донька здорова, нормально розвинута, володіє необхідною кількістю знань, умінь і навичок.
Відповідач зазначає, що він не працевлаштований і не має можливості виїжджати за кордон на сезонні роботи, що підтверджено копією його трудової книжки та довідкою виконавчого комітету Букачівської селищної ради Івано-Франківської області від 30.06.2021 року №69, які додані до апеляційної скарги.
Окрім того, Відповідач наголошує на тому, що у нього на утриманні перебуває непрацююча дружина ОСОБА_4 та двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копії свідоцтв про шлюб та народження синів додані до апеляційної скарги. Також, Відповідач вказує на те, що він не володіє нерухомим майном, за рахунок якого можна було б сплачувати аліменти.
У відзиві на апеляційну скаргу Відповідача, позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Просить врахувати, що Відповідач має дохід, має на праві власності майно, змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення, погіршився її майновий стан через стрімке зростання цін, що потребує збільшення щомісячних аліментів
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки предметом позову є збільшення розміру аліментів (п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги,відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке. 
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.05.2006 року по 24.06.2010, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Донька проживає разом з позивачем, що визнається учасниками справи, а відтак, дана обставина не підлягає доказуванню в силу вимог частини 1 статті 81 ЦПК України.
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року збільшено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 03.03.2011 (справа № 2-318/10) з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки з твердої грошової суми в розмірі 400 грн. на 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2020 року було змінено розмір стягуваних аліментів з відповідача та визначено стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1 500,00 грн., що підлягають індексації згідно Закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а саме з 07.08.2020 (а.с.11-12).
Суд першої інстанції, частково, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходячи із встановлених судом обставин, дійшов висновку про можливість збільшення розміру аліментів з 1500грн. до 2000 грн., посилаючись на те, що батько, який не є непрацездатною особою, зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та погоджується з доводами Відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.
Положення ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічна норма викладена і в ст.8 Закону України "Про охорону дитинства".
Як визначено в ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).
Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч.1 ст.192 СК України та роз`ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення, так і у бік покращення.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
У розумінні статті 81 ЦПК України та наведених вище норм СК України саме ініціатор позову повинен доводити обставини змін у житті сторін, в тому числі, у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленостей між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Тобто, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 12.09.2018 № 459/2181/17 та від 20.06.2019 № 632/580/17).
Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у відповідному розмірі.
Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Відповідно до положення статті 182 та 184 СК України під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз.2 ч.2 ст.182 СК України.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, що розтлумачивають обов`язки батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2021 року 2395 гривень, з 01 липня 2 510 гривень, з 01 грудня 2618 гривень.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судова колегія зазначає наступне, ОСОБА_1 отримує на доньку 1500 грн щомісяця, відповідно до рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2020 року, яким вже було збільшено розмір стягнутих з Відповідача аліментів, з 935 грн. до 1500,00 грн.
Знову, звернувшись у квітні 2021 року з позовом про збільшення ОСОБА_1 просила стягнути 3000 грн. з посиланням на те, що кошти р розмірі 1500 грн. є недостатніми.
Доказів поліпшення матеріального становища Відповідача суду не надано. Підтверджень того, що відповідач працює суду також не надано.
Розмір аліментів, які стягуються на доньку ОСОБА_6 15 років не є меншим половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як на момент ухвалення попереднього рішення про збільшення розміру аліментін, так і на час ухвалення оскаржуваного судового рішення .
Доводи позивача щодо наявності у неї значних витрат на утримання доньки, пов`язаних з придбанням їжі, одягу та інше, а також те, що розмір прожиткового мінімуму на дитину виріс порівняно із роком в якому ухвалювалось рішення про збільшення розміру аліментів, судова колегія відхиляє, оскільки самі по собі ці обставини без доведення підстав, передбачених статтею 192 СК України, не є підставою для збільшення розміру аліментів.
Крім того, у разі наявності потреби та доказів позивача не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, в порядку статті 185 СК України.
Матеріалами справи підтверджено, що Відповідач ОСОБА_2 створив нову сім`ю, з  ОСОБА_4 , що в свою чергу є зміною його сімейного стану, від нового шлюбу народилися двоє дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копіями свідоцтв про шлюб та народження синів, доданих до апеляційної скарги. 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів  не в достатній мірі врахував той факт, що як Відповідач, так і Позивач мають рівний обов`язок перед донькою щодо її утримання до досягнення повноліття, що Відповідач, окрім доньки має ще двох синів, які також знаходяться на його утриманні, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2020 року вже було збільшено розмір стягнутих з Відповідача аліментів, з 935 грн. до 1500,00 грн., який не є меншим від мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, що матеріальне становище ОСОБА_2 не покращилося, тому у нього відсутня можливість сплачувати аліменти в розмірі, який просить стягувати Позивач.
На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 належить задовольнити, рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України,Дніпровський апеляційний суд,- 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2021 рокускасувати в частині збільшення розміру аліментів.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішенн. 
Повний текст постанови складено 28 жовтня 2021 року.

Головуючий:

Судді: