КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/14125/2021                                           

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            11 листопада 2021 року                                                               м. Київ
                                                                                                                    Справа № 754/13568/18
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                            Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Махлай Л.Д., Немировської О.В.,  
за участю секретаря  судового засідання              Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 року, постановлену у складі судді Скрипки О.І., 
у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича, стягувач: ОСОБА_2 ,
встановив:
 
У вересні 2020 року заявник  ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавцяГолосіївського районного відділу ДВС м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Проца В.С. 
Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 09.10.2019 року старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Процом В.С. було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 754/13568/18, виданого 27.09.2019 року, про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 18 000 грн. 
В подальшому державним виконавцем було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій в зв`язку з оскарженням постанови про відкриття виконавчого провадження.  27.07.2020 року головним державним виконавцем Процом В.С. було винесено постанову про поновлення виконавчих дій попри те, що справа про оскарження постанови знаходиться в апеляційному суді та остаточне рішення ще не прийнято. Також, 27.07.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля.
Заявник вважає вказану постанову неправомірною, оскільки в даному випадку виконавцем було встановлено, що у боржника є грошові кошти, є офіційне місце роботи із виплатою заробітної плати, а отже стягнення має відбуватись із коштів боржника, а саме заробітної плати та частини пенсії. Проте, державним виконавцем оголошено у розшук автомобіль, сума якого явно не співмірна та явно перевищує суму боргу. Тим більше, що вона є інвалідом ІІ групи, особою похилого віку, 1944 року народження, та має їздити. Крім того, державним виконавцем не було надано строк для добровільного виконання рішення.
Також, заявник зазначає про те, що апеляційну скаргу на ухвалу суду від 14.05.2020 року, якою їй було відмовлено в задоволенні скарги, нею було подано 06.08.2020 року. Таким чином вказана ухвала не набрала законної сили, а тому винесення будь-яких наступних постанов є незаконним.
Посилаючись на викладені обставини, заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця, пов`язані з розшуком майна боржника, а саме автомобіля, а також зобов`язати державного виконавця скасувати постанову про розшук майна боржника по виконавчому провадженню № 60247979.
 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги. 
Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що всі ухвали, на які вона посилається у скарзі, перебувають в справі №754/13568/18, та містяться в матеріалах виконавчого провадження, що мало бути витребувано судом, задля справедливого вирішення справи по суті.
Вказує, що 06.08.2020 року, в межах строку на апеляційне оскарження, була подана апеляційна скарга на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року. Таким чином ухвала не набрала законної сили, а тому відновлення виконавчого провадження до розгляду скарги всіма судовими інстанціями є незаконним. Про передчасність винесення даної постанови свідчить те, то боржником оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження та у випадку визнання судом підстав, викладених у скарзі, виконавчий лист має бути повернутий до суду, а постанова про накладення арешту на майно боржника - скасована. Враховуючи наявність у боржника коштів, державним виконавцем мала бути винесена постанова про зняття арешту з майна боржника через не співмірність боргу з вартістю автомобіля.
 
В судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності  відповідно до вимог ч.2 ст. 372  ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення стягувача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено факту неправомірності дій державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови від 27.07.2020 року.
При цьому суд звернув увагу на те, що заявником до скарги окрім постанови про розшук майна боржника взагалі не надано жодних доказів, в тому числі і ухвал суду від 06.11.2019 року про зупинення стягнення та ухвали від 14.05.2020 року, на які вона посилається у скарзі в якості обґрунтування своїх вимог. Чинні положення ЦПК України не передбачають самостійне витребування судом будь-яких доказів, в тому числі і судових рішень.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.
 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на примусовому виконанні в Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № ВП 60247979 з  примусового виконавчого листа № 754/13568/18, виданого 27.09.2019 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2   коштів в розмірі 18 000 грн.
Постановою головного державного виконавця Голосіївського РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) Процом В.С. від 27.07.2020 року було оголошено у розшук майно боржника, а саме автомобіль Chevrolet Orlando, 2012 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , у виконавчому провадженні № 60247979 з примусового виконання виконавчого листа № 754/13568/18, виданого 27.09.2019 року.
Відповідно до вказаної постанови, борг не погашено, згідно з повідомленням МВС за боржником зареєстровано транспортний засіб.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що судові  рішення,  внесені  до  Реєстру,  є  відкритими для безоплатного  цілодобового  доступу  на   офіційному   веб-порталі  судової влади України.
Згідно з ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
При перевірці доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено наступне. 
З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Проц В.С. щодо винесення постанови про арешт майна боржника.
Постановою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29.03.2021 року - залишено без змін. 
 
Відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року, апеляційним судом встановлено,  що 09 жовтня 2019 року старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Проц В.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60247979, на підставі виконавчого листа №754/13568/18, виданого 27 вересня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 18000 грн.
09 жовтня 2019 року старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Проц В.С. було винесено постанови про стягнення виконавчого збору; про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження; про арешт майна боржника.
29 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Проц В.С. було  винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.
27 липня 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.
27 липня 2020 головним державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника.
05 серпня 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.
29 вересня 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
04 листопада 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №63502424. 
04 листопада 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних.
 
Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца В.С. щодо відкриття виконавчого провадження.
Відновлено виконання виконавчого листа № 754/13568/18, виданого Деснянським районним судом м. Києва 27.09.2019 року (ВП 60247979) про стягнення з ОСОБА_3 коштів в розмірі 18 000 грн. 
 
Звертаючись до суду 11 вересня 2020 року з даною скаргою на постанову про розшук майна боржника, ОСОБА_1 посилалась на те, що постанова державного виконавця від  27.07.2020 року про оголошення у розшук майна боржника є передчасною та незаконною, оскільки нею подано до суду скаргу на постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2019 року, за результатами розгляду якої судом постановлено ухвалу від 14.05.2020 року  про відмову у задоволенні цієї скарги, яка оскаржена до суду апеляційної інстанції. 
Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1. ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.
За змістом ч. 4 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.
Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову (ч.5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»)
Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.
Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.
Встановивши, що 27 липня 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, яка не скасована у встановленому законом порядку,  та в цей же день винесено постанову про розшук майна боржника, що є предметом оскарження у цій справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки державний виконавець діяв у спосіб та в порядку, встановлений Законом України «Про виконавче провадження» та в межах наданих йому повноважень з метою неупередженого, та ефективного виконання рішення суду, яке є обов`язковим на всій території України .
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року  не набрала законної сили, а тому відновлення виконавчого провадження до розгляду скарги всіма судовими інстанціями є незаконним, колегія суддів відхиляє, оскільки 27 липня 2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, яка не скасована у встановленому законом порядку,  а також станом на 27 липня 2020 року була чинною постанова державного виконавця від 09 жовтня 2019 року про арешт майна боржника.
Відповідно до положень ст.35 Закону України «Про виконавче провадження»  у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та  безпідставними. 
Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від         26 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 14 травня 2021 року  на постанову про відкриття виконавчого провадження - залишено без змін. 
Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови державного виконавця щодо розшуку майна у зв`язку з неспівмірністю вартості автомобіля з розміром боргу, колегія суддів відхиляє, оскільки виявлення майна не свідчить  про передачу на реалізацію цього  майна.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не містять правових обґрунтувань щодо невідповідності дій державного виконавця вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ОСОБА_1 не довела, що постанова державного виконавця про оголошення майна в розшук була прийнята всупереч вимогам  закону, не в межах повноважень державного виконавця та з порушенням прав боржника.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   - залишити без задоволення. 
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 06 липня 2021 року  - залишити без змін.   
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року.

    Суддя  - доповідач:                                                                   Ящук Т.І. 
 
                        Судді:                                                                      Махлай Л.Д.
                                                                                                         
                                                                                                         Немировська О.В.