УХВАЛА

13 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 200/6794/20-а
адміністративне провадження № К/9901/44634/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі №200/6794/20-а за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.04.2020 №00006973306, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1310646,00грн, з яких 1048517,00грн за податковим зобов`язанням та 262129,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2021 позовні вимоги задоволено. 
Перший апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04.11.2021 відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №200/6794/20-а.
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Головне управління ДПС у Донецькій області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України 07.12.2021 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду. Обґрунтовуючи касаційну скаргу відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, контролюючий орган вказує на незаконність прийняття Першим апеляційним адміністративним судом рішення, яке, зважаючи на відсутність законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Cудом з`ясовано наступні обставини.
Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 26.05.2021 (прийнятим у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження) позовні вимоги задовольнив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. Повний текст судового рішення складено 28.05.2021.  
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, Головне управління ДПС у Донецькій області 22.06.2021 звернулось до Першого апеляційного адміністративного суду з метою його оскарження. 
Перший апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.06.2021 подану Головним управлінням ДПС у Донецькій області апеляційну скаргу залишив без руху з мотивів її невідповідності вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України (ненадання доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги у цій справі). Цією ж ухвалою суд визначив апелянту строк впродовж якого особа має право усунути виявлені судом недоліки апеляційної скарги.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2021 подану Головним управлінням ДПС у Донецькій області апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції повернуто відповідачу, у зв`язку з неусуненням останнім недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для залишення такої апеляційної скарги згідно з ухвалою від 29.06.2021 без руху.
Скориставшись наданим процесуальним правом повторного звернення до суду, Головним управлінням ДПС у Донецькій області вдруге 08.10.2021, тобто із значним пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, до суду апеляційної інстанції було подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №200/6794/20-а.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач зазначив, що контролюючий орган раніше вже звертався до Першого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою у цій справі, однак через несплату судового збору, ухвалою суду від 17.08.2021, вперше подану ним апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції було повернуто. Відповідач наголошує, що на момент подання апеляційної скарги вперше та впродовж часу наданого на усунення недоліків, останній виключно з поважних причин (недостатність на рахунку контролюючого органолу необхідної суми грошових коштів) був позбавлений можливості сплатити судовий збір. Вказує, що Головне управління ДПС у Донецькій області утримується виключно за рахунок державного бюджету, несплата судового збору під час подання первісної апеляційної скарги є об`єктивною причиною.  
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 подану відповідачем апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 298 КАС України у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана з пропуском, визначеного статтею 295 КАС України, строку на апеляційне оскарження, а наведені особою у клопотанні про поновлення такого строку підстави не можуть бути визнані судом поважними. Цією ж ухвалою скаржнику визначено строк, впродовж якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших причини пропуску строку, якщо такі є, з доданням до неї (нього) доказів на підтвердження вказаних у заяві (клопотанні) обставин.
Залишаючи подану відповідачем апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції керувався тим, що контролюючий орган, у клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, не навів поважних причин його пропуску, які могли б бути визнані судом поважними та не надав належних доказів на їх підтвердження. 
Зокрема, суд зазначив, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Суд окремо наголосив, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
Отже, як зазначив суд, наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними, оскільки відсутність належного фінансування видатків, передбаченого для сплати судового збору не може свідчити про наявність поважних підстав, які б перешкоджали апелянту своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог КАС України, дотримання строків оскарження при первинному зверненні до суду та бажання заявника реалізувати своє права на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі після постановлення Першим апеляційним адміністративним судом ухвали про повернення апеляційної скарги, на думку суду, не можуть бути безмовною підставою для поновлення пропущеного строку вдруге поданої апеляційної скарги та відкриття провадження у справі. 
Таким чином, встановивши факт повторного подання відповідачем апеляційної скарги поза межами процесуального строку, визначеного законом для апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, без надання при цьому доказів, які б підтверджували, що заявник дійсно не міг звернутись з апеляційною скаргою до суду раніше або інших доказів, які дають підстави для поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою, Перший апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої відповідачем апеляційної скарги без руху, з визначенням скаржнику строку для виконання у порядку та спосіб зазначених вище в ухвалі вимог.
Копію ухвали суду від 18.10.2021 було отримана представником Головного управління ДПС у Донецькій області нарочно 20.10.2021, що, як зазначив суд апеляційної інстанції, підтверджується відповідною відміткою з підписом на супровідному листі в матеріалах справи.
Перший апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04.11.2021 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, оскільки станом на час спливу встановленого судом апеляційної інстанції процесуального строку, а також та на момент постановлення судом даної ухвали, відповідачем не було виконано вимоги ухвали від 18.10.2021 про залишення апеляційної скарги без руху, а саме не подано обґрунтованого клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску з доданням відповідних доказів на їх підтвердження.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії.
Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні. 
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини перша статті  299 КАС України).
Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених, у надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження підстав, суд може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті апеляційного провадження. 
У випадку неподання на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 18.10.2021 визначив відповідачу достатній строк щодо реалізації свого права та надання обґрунтованого клопотання (заяви) про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, якщо такі є, з доданням до нього (неї) доказів на підтвердження вказаних у клопотанні (заяві) обставин. Втім, як зазначив суд, Головним управлінням ДПС у Донецькій області, у визначений в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху строк, не було забезпечено подання до суду клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, зокрема будь-яких доказів на виконання вимог ухвали суду ані через канцелярію суду, ані поштовим зв`язком на адресу суду апеляційної інстанції від скаржника не надходило, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України.
Таким чином, оскільки апелянтом у встановлений судом строк клопотання (заяву) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших умотивованих причин пропуску такого строку не подано, а підстави наведені скаржником для поновлення строку апеляційного оскарження ухвалою суду від 18.10.2021 визнано неповажними, у суду були всі законні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управлінням ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №200/6794/20-а.
Враховуючи, що Головним управлінням ДПС у Донецькій області не виконано вимоги ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2021 про залишення апеляційної скарги без руху, зокрема щодо надання обґрунтованого клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення з доданням доказів на їх підтвердження, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою. 
Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації заявником права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої статті 333 КАС України, -
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Першого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі №200/6794/20-а за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
     Судді                                                                                                                    І.Я. Олендер 
                                                                                                                                   І.А. Гончарова
                                                                                                                                   Р.Ф. Ханова