ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/1340/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року (суддя суду 1 інстанції Брегей Р.І.) по справі за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року, в адміністративній справі № 340/1340/20, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено: визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 03 березня 2020 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14 квітня 2020 року № 229 та виплатити кошти з урахуванням раніше отриманих за цей період; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернулося до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року заяву задоволено та змінено спосіб і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про із зобов`язання виплатити пенсію на стягнення коштів у сумі 206271,43 грн. за період з 01 березня по 31 жовтня 2020 року.
Не погодившись з ухвалою суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати її та прийняти постанову про відмову в задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права. 
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Приписами частин 1 та 3  статті 378 КАС України  встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення
Однак, стаття 378 КАС України містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 5 та 245 КАС України, якими визначено зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.
Положеннями  частини 1  статті 5 КАС України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. 
За правилами частин першої, другої  статті 245 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Нормами статті 124 Конституції України та статті 14 КАС України регламентовано, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Беручи до уваги  вищезазначені норми права, колегія суддів зауважує, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. 
Однак, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Як вже зазначалося вище, рішенням суду, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 14 квітня 2020 року № 229 та виплатити кошти з урахуванням раніше отриманих за цей період
На виконання вказаного вище рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснено нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області від 14 квітня 2020 року № 229, у сумі 206271,43 грн. за період з 01 березня по 31 жовтня 2020 року.
Зазначена сума на час розгляду питання про зміну способи чи порядку виконання судового рішення не виплачена у зв`язку з ненадходженням відповідних коштів із державного бюджету.
Отже, встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 378 КАС було б підставою для зміни способу чи порядку його виконання, оскільки виплата нарахованих сум буде здійснена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області після надходження відповідних сум із державного бюджету.
Відповідно до резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року, розрахунок належної ОСОБА_1 суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 березня по 31 жовтня 2020 року, судом не здійснювався, тому зміна способу виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначеного довічного грошового утримання на стягнення конкретної суми цього утримання судді у відставці, тягне за собою зміну рішення суду по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішення питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.
Колегія суддів зазначає, що зміна, на підставі статті 378 КАС України, способу чи порядку виконання судового рішення, не передбачає зміни, обраного судом відповідно до статті 245 КАС України, способу відновлення порушеного права. 
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2014 по справі № 21-394а14, Верховним Судом в постановах від 30.01.2018 по справі № 281/1820/14-а,  від 30.07.2019 по справі № 281/1618/14-а. 
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку у застосуванні норм процесуального права, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 243,  250,  315,  320,  321,  325 Кодексу адміністративного судочинна України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року скасувати.
В задоволенні заяви Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зміну способу і порядку виконання судового рішення  відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров