Номер провадження: 33/813/1310/21
Номер справи місцевого суду: 522/10604/21 
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А. 
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2021 року                                                                 м. Одеса
               
Одеський апеляційний суд, під головуванням судді Гірняк Л.А.

За участю секретаря судового засідання - Ющак А.Ю.

       Особа, яка притягується до 
адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 

Представника  ОСОБА_2 - адвокат Пивоварський В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
       ПРОЦЕДУРА: 
01.06.2021 року поліцейським в.2 р.3 б.1 УПП в Одеській області сержантом поліції Кукушкою Є.Ю. складено адміністративний протокол серії ДПР18 № 287877 з якого вбачається, що 01.06.2021 о 07 год. 49 хв. в м. Одеса по вул. Рішельєвська, 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 та при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку у кратній лівій смузі. При дорожньо-транспортній пригоді обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України. 
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2021 року у задоволенні клопотання представника Сафронова І.В. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП відмовлено.
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення трасологічної експертизи відмовлено.
Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн та стягнуто судовий збір у сумі 454,00 грн.        
11.08.2021 засобами електронного зв`язку представник Пивоварський В.Є. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Одеського апеляційного суду від 25.08.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2021 року- повернутО апелянту. Роз`яснено ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
27.09.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:
- поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2021 року та визнати термін пропуску строку поважною, об`єктивною, що не залежало від його волі та поведінки; 
- скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2021 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю ознак складу правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду підлягає скасуванню оскільки вона незаконна, необґрунтована, винесена без урахування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, якою провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю ознак складу правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП та закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
При цьому зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи.
Зокрема посилається на те, що ні на жодному відео файлі не встановлено рух його автомобіля та порушення ним п. 10.1 ПДР.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Матеріалами справи встановлено, що 01.06.2021 в м. Одесі на вул. Рішельєвській, 11 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , що оформлено протоколом про адміністративне правопорушення від 01.06.2021 серії ДПР 18 № 287877.
Зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення відбулось на розділювальній смузі суміжних проїзних частин, що рухались в одному напрямку.
З письмових пояснень водія автомобіля RENAULT DUSTER ОСОБА_4 вбачається, що він їхав по вул. Рішельєвській, 11 в лівому ряду та мав намір повернути на вул. Буніна, знизивши швидкість та під`їхавши до світлофору відчув удар в двері його автомобіля з правої сторони.
З письмових пояснень водія автомобіля TOYOTA RAV 4 ОСОБА_1 вбачається, що він їхав в лівій середній смузі. хотів змінити напрямок руху та зупинився в своїй смузі. Після чого почув удар від автомобіля, який проїжджав на великій швидкості на суміжній смузі з лівої сторони.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його представника адвоката - Пивоварського В.Є., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення за таких підстав.
Мотивуючи свої висновки про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався у постанові на те, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, так як в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею. 
Повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна з наступних підстав.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.
Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ч. 1,2,3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об єктивне з ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує так і питання: 
1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 
2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;
3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 
4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 
5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 10.1 ПДР - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Статтею 124 КУпАП передбачано відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП має бути зазначено порушення відповідного пункту ПДР.
Постанова суду першої інстанції не містить посилання на порушення  ОСОБА_1 відповідного пункту ПДР.
Зі схеми місяця ДТП, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що ширина крайньої лівої смуга складає 3,5 м. Зіткнення сталось на розділовій смузі.
З оглянутого апеляційним судом відео вбачається, що водій автомобіля TOYOTA RAV 4 - ОСОБА_1 увімкнув сигнал лівого повороту в напрямку руху та в цей час відбулось зіткнення з т/з RENAULT DUSTER під керуванням ОСОБА_4 .
Ця обставина підтверджена і камерою відеореєстратора. 
Враховуючи, що матеріалами справи не встановлено. що саме  ОСОБА_1 виїхав на суміжну проїзну частину, висновок районного суду про доведеність його вини за ст. 124 КУпАП є помилковим, так як зіткнення відбулось на розділювальній смузі.
В судовому засіданні апеляційної інстанції досліджено:
- протокол про адміністративне правопорушення від 01.06.2021 року, серії ДПР18 № 287877, стосовно ОСОБА_1 ;
- схему місця ДТП від 01.06.2021 року;
- письмові пояснення сторін.
За змістом КУпАП невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що ДТП сталось 01.06.2021 року, протокол про адміністративне правопорушення складено того ж дня.
Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП винесено 22.07.2021 року.
Апеляційну скаргу на вищезазначену постанову подано 27.09.2021 рокую.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом який ... становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...».
Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, які могли бути неповними за спливом часу (ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20.09.2011 року, п. 570 та " Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства ", рішення від 22.10.1996 року п.51).
За національною класифікацією адміністративне переслідування і призначення винним справедливого покарання відповідає цілям адміністративного судочинства, так як і відмова від адміністративного переслідування невинних.
Визначивши межі публічного переслідування, законодавець поряд із судовим захистом забезпечує процесуальну економію, оперативність при розгляді справ та профілактику правопорушень.
Цим, зокрема, обумовлено встановлення в КУпАП в якості підстави закриття провадження у справі за спливом строків давності.
Стаття 6 пункту 2 Конвенції забезпечує «право вважатися невинуватим доти, доки вину не буде доведено в законному порядку».
Мета та наміри Конвенції як інструменту захисту людини вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними (див. справа «Soering проти Сполученого Королівства», рішення від 07.07.1989 року, п. 87).
Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначає, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості (див. справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12.07. 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10.02.1995 року, п. 35).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, в тому числі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Дана стаття носить імперативний характер і зобов`язує орган чи посадову особу, яка здійснює розгляд матеріалів, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, закривати провадження та закінчити дослідження доказів, а також їхнє отримання в судовому засіданні.
В силу презумпції невинуватості за міжнародними та національними нормами права,  ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ст. 124 КУпАП України в зв`язку з пропуском строку притягнення його до адміністративної відповідальності.
Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що стосовно  ОСОБА_1 справа підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.
За вказаних вище обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову судді місцевого суду - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.
Суд апеляційної інстанції визнає причини пропуску строку поважною, оскільки перегляд законності рішення суду першої інстанції є складовою права на справедливий розгляд справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, п.7 ч. 1 ст. 247, 294 КУпАП суддя -

П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22.07.2021 року - скасувати та прийняти постанову.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А.Гірняк