ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/2479/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 15 липня   2021 року, (суддя суду першої інстанції Максименко Л.Я.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Запоріжжі, в адміністративній справі №280/2479/21  за позовом   ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
           29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:  зобов`язати Запорізьку обласну прокуратуру зробити запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про перейменування прокуратури Запорізької області на Запорізьку обласну прокуратуру у відповідності з п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993).
           В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до вимог Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” від 19.09.2019 №113-ІХ, Наказом Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора “Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур” від 09.09.2020 №410 постановлено перейменувати без зміни ідентифікаційних кодів юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, зокрема, юридичну особу “Прокуратура Запорізької області” у “Запорізька обласна прокуратура”. Наведене свідчить, що обставин ліквідації чи реорганізації в класичному правовому розумінні, скорочення кількості прокурорів відсутні. Змінено лише найменування державного органу. З посиланням на положення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників позивач вважає, що оскільки його трудова книжна перебуває в Запорізькій обласній прокуратурі, саме вона повинна була внести запис, який відповідає наказу від 08.09.2020 №414 та відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (Код ЄДРПОУ юридичної особи: 02909973), а саме відомості про перейменування установи. Вказує, що звертався до відповідача із відповідною вимогою, однак листом від 16.03.2021 вих № 07-1-21 Запорізька обласна прокуратура відмовила у внесені запису до трудової книжки у відповідності з п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. На підставі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги. 
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 липня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. 
          Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. 
          Від Запорізької обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що вимоги його адміністративного позову є обґрунтованими, оскільки у спірному випадку мало місце перейменування органу прокуратури, в якому працював позивач, відповідач зобов`язаний зробити відповідний запис у трудовій книжці позивача. 
          Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та відповіді на відзив на апеляційну скаргу, та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з серпня 1991 року працює в органах прокуратури на різних посадах. Наказом Генерального прокурора від 26.05.2020 № 138к позивача поновлено на посаді заступника прокурора Запорізької області на підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у справі № 808/8770/14, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 про поновлення позивача на посаді заступника прокурора Запорізької області з 24.10.2014.
27.05.2020 ОСОБА_1 подано Генеральному прокурору заяву встановленої форми про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.
За результатами проходження атестації, кадровою комісією № 16 винесено рішення від 11.12.2020 № 1 про успішне проходження ОСОБА_1 атестації.
На виконання вимог п. 18 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури”, обласною прокуратурою надано позивачу пропозицію від 30.12.2020 № 07-1264вих-20 про переведення на вакантні посади прокурорів у Запорізькій обласній прокуратурі, згоди на призначення до яких ОСОБА_1 не надано.
02.02.2021 за № 07-95вих-21 ОСОБА_1 вдруге надано пропозицію про переведення на вакантні посади прокурорів у Запорізькій обласній прокуратурі, згоду на призначення до яких ОСОБА_1 також не надано.
27.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Запорізької обласної прокуратури для внесення до трудової книжки, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, запису про перейменування прокуратури Запорізької області на Запорізьку обласну прокуратуру.
Листом від 16.03.2021 вих № 07-1-21 Запорізька обласна прокуратура відмовила у внесені запису до трудової книжки у відповідності з п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.
          Не погодившись з діями відповідача позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.
          Суд першої інстанції вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що порядок призначення прокурора на адміністративні посади, у тому числі і в Запорізьку обласну прокуратуру, здійснюється відповідно до вимог ст. 39 Закону України “Про прокуратуру”, з урахуванням підпункту 6 пункту 22 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури”. А саме, призначення на посади, передбачені п.п. 4-15 ч. 1 ст. 39 Закону України “Про прокуратуру”, здійснюється після відповідного схвалення Комісією з добору керівного складу органів прокуратури, склад і положення про яку затверджуються Генеральним прокурором, відтак суд не має підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . 
          Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
           Порядок ведення трудових книжок урегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 2.3 Інструкції, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.
Інструкція містить вичерпний перелік відомостей, які вносяться до трудової книжки працівника. Так, до трудової книжки, окрім іншого, вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення (п. 2.2 Інструкції).
Відповідно до пункту 2.15 Інструкції у разі перейменування, реорганізації чи перетворення підприємства (структурного підрозділу, зокрема відокремленого — філії, представництва тощо) про це окремим рядком у графі 3 розділу “Відомості про роботу” робиться відповідний запис, а у графі 4 проставляється підстава— наказ (рішення), його дата і номер.
          Позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 про перейменування прокуратури Запорізької області на Запорізьку обласну прокуратуру, виходячи з того, що прокуратура Запорізької області змінила свою назву, а не зазнавала будь-якої реорганізації чи ліквідації. 
З цього приводу суд вважає за необіхдне зазначити таке.
Відповідно до    ст.81 Цивільного кодексу України    на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах положення цього    Кодексу    поширюється, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.3    ст.81 Цивільного кодексу України    порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюється    Конституцією України    та законом.
Органи прокуратури України відносяться до юридичних осіб публічного права.
Слід звернути увагу, що ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то самого лише посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить, крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників, з`ясовувати фактичність такої ліквідації (чи мала місце у цьому випадку реорганізація). При вирішенні зазначеної категорії спорів підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 березня 2014 року у справі № 21-8а14, від 28 жовтня 2014 року у справі № 21-484а14, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 802/651/16-а, від 24 вересня 2019 року у справі № 817/3397/15.
Наказом Генерального прокурора від 03 вересня 2020 року № 410 “Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур” відповідно до вимог Закону України від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури”, Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, визначено   перейменувати без зміни ідентифікаційних кодів   юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичну особу “Прокуратура Запорізької області” у “Запорізька обласна прокуратура” із зазначенням, що цей наказ набирає чинності з дня початку роботи обласних прокуратур відповідно до рішення Генерального прокурора, прийнятого в порядку, визначеному пунктом 4 розділу ІІ “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури”.
Наказом Генерального прокурора від 08 вересня 2020 року № 414 “Про день початку роботи обласних прокуратур” відповідно до пункту 4 розділу ІІ “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” днем початку роботи обласних прокуратур визначено 11 вересня 2020 року
При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутність факту ліквідації також підтверджується положеннями    Закону №113-IX, яким до    Закону №1697-VII    були внесені зміни, зокрема, в тексті    Закону №1697-VII    слова “Генеральна прокуратура України”, “регіональні прокуратури”, “місцеві прокуратури” замінено відповідно на “Офіс Генерального прокурора”, “обласні прокуратури”, “окружні прокуратури”, що свідчить про фактичне перейменування органів прокуратури, а не ліквідації.
Згідно витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України Офіс Генерального прокурора та Запорізька обласна прокуратура не реорганізовані, не ліквідовані та в процесі реорганізації, припинення не перебувають. Код ЄДРПОУ залишився незміннім, що свідчить про відсутність ознак ліквідації та реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймав посаду, станом на час звільнення з посади.
При цьому, доказів скорочення посади позивача відповідачами до суду не надано.
Отже, встановлені обставини справи свідчать, що зміни які зазнав роботодавець позивача, відбулись у найменуванні державного органу, що не є ні ліквідацією, ні реорганізацією та саме по собі не створює скорочення штату працівників.
В той же час, відповідно до п. 7 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону № 113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Пунктом 18 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону № 113-ІХ передбачено, що у разі успішного проходження атестації прокурор за умови наявності вакансії та за його згодою може бути переведений Генеральним прокурором на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, а керівником обласної прокуратури - на посаду прокурора у відповідній обласній прокуратурі та в окружній прокуратурі, яка розташована у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.
На виконання вимог п. 18 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури”, обласною прокуратурою надано позивачу пропозицію від 30.12.2020 № 07-1264вих-20 про переведення на вакантні посади прокурорів у Запорізькій обласній прокуратурі, від яких останній відмовився. Відповідної згоди на призначення до яких ОСОБА_1 не надано.
02.02.2021 за № 07-95вих-21 ОСОБА_1 вдруге надано пропозицію про переведення на вакантні посади прокурорів у Запорізькій обласній прокуратурі, згоду на призначення до яких ОСОБА_1 також не надано.
Під час розгляду справи по суті позивач пояснив, що не надавав згоди на переведення за запропонованими вакансіями з огляду на те, що на його думку йому мали б запропонувати саме адміністративну посаду у Запорізькій обласній прокуратурі як рівнозначну тій, що він займав у Прокуратурі Запорізької області.
Порядок призначення прокурора на адміністративні посади, у тому числі і в Запорізьку обласну прокуратуру, здійснюється відповідно до вимог ст. 39 Закону України “Про прокуратуру”, з урахуванням підпункту 6 пункту 22 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури”. А саме, призначення на посади, передбачені п.п. 4-15 ч. 1 ст. 39 Закону України “Про прокуратуру”, здійснюється після відповідного схвалення Комісією з добору керівного складу органів прокуратури, склад і положення про яку затверджуються Генеральним прокурором.
Таким чином, існує певна процедура призначення прокурора на адміністративну посаду, та суд не вправі підміняти своїм рішення проходження особою відповідної процедури. 
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність  підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, колегія суддів, порадившись на місці, прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його зміни або скасування – відсутні.
          Керуючись ст. ст.  243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2021 року в адміністративній справі №280/2479/21 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай