ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 335/8344/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Замкової А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції 
на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2021 року (суддя Гоєць Ю.В.)  в адміністративній справі 
за позовом ОСОБА_1  
до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області
третя особа Поліцейський взводу 2 роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Панченко В`ячеслав Миколайович
про скасування постанови, -
в с т а н о в и в :
                    
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА  № 476444 від 02.07.2021 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2021 року позов задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції  подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що правомірність оскаржуваної постанови доведена відповідачем, проте суд необґрунтовано не взяв до уваги докази, надані останнім.  
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
                              Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Поліцейським взводу 2 роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Панченком В`ячеславом Миколайовичем 02 липня 2021 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА  № 476444, якою до ОСОБА_1  застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, не виконання знаку 3.29 ПДР. 
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, зокрема, що відповідачем не доведено належними доказами порушення ПДР України, наданий відповідачем відеозапис не може бути взятий до уваги, оскільки оскаржувана постанова не містить посилання на такий доказ.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в  пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до  підпункту «и» пункту 30.3  цих Правил.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В даній справі не є предметом спору перевищення позивачем встановленої швидкості. Позивач стверджує про відсутність належних доказів скоєного правопорушення та порушення процедури розгляду справи.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що наданий відповідачем до відзиву відеозапис не є належним доказом, оскільки такий запис не зазначено в додатку до оскаржуваної постанови, а тому вина позивача не доведена належними та допустимими доказами.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова не містить інформацію щодо технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху автомобіля, яким керував позивач. 
За відсутності заповнення відповідної графи у постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності та посилання на певні докази, останні не можуть бути взяті судом як належні та допустимі, що вірно зазначено судом першої інстанції з посиланням на правові позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах. 
Доводи апеляційної скарги вказаний висновок суду не спростовують.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог чинного законодавства у сфері безпеки дорожнього руху, а відтак оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

                              Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

          Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
          Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2021 року в адміністративній справі № 335/8344/21 залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з 14 грудня 2021 року та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров