ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17123/19                                                                    

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року, суддя Донець В.А., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1  звернувся до Окружного адміністративного суду м Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії відповідача, що полягають у неправильному обрахуванні суми, яка належить йому до виплати з 01.01.2018, у зв`язку з перерахунком раніше призначеної пенсії, що відбувався на підставі постави Кабінету Міністрів Україні від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103); про зобов`язання відповідача провести і здійснювати у подальшому, до дня прийняття нового рішення про перерахунок пенсії, нарахування та виплату пенсії позивачу із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, окрім іншого, надбавок за кваліфікацію, за особливості проходження військової служби, за режимні обмеження та премії, згідно довідки від 13.06.2012 №19/89/ НОМЕР_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії, та у розмірі 73 % від по новому нарахованого грошового забезпечення та про стягнення з відповідача кошти на відшкодування збитків завданих його правам, внаслідок протиправних дій у розмірі 176288,00 грн.
Відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (із урахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 по 03.09.2019 та з 01.01.2020 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, виплативши перераховану пенсію з урахуванням раніше сплачених сум.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2018 із застосуванням 73% відповідних сум грошового забезпечення, виплативши перераховану пенсію з урахуванням раніше сплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Окружного адміністративного суду  м. Києва від 19.08.2021 року скасувати в частині, яка оскаржується позивачем та постановою апеляційного суду надати судовий захист правам позивача у захисті яких відмовлено судом першої інстанії шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 01 березня 2018 року перерахунок та виплату пенсії на підставі  відомостей про розмір усіх складових відповідного грошовогот забезпечення, розрахованого згідно з постановою №704 у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та ст. 9 Закону №2021-ХІІ із урахуванням попередніх пенсійних виплат. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
З огляду на вищевикладене, клопотання позивача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні не підлягає задоволенню.
Окрім того, колегія суддів  зважає на категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, а такожт враховує, що дана справа не становить значного суспільного інтересу, стосується лише  позивача.
Щодо клопотання позивача, заявленого в апеляційній скарзі, а саме про прийняття ухвал про визнання необгрунтованими і протиправними ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотань про залучення співвідповідача, третіх осіб, витребування  даних про всі складові грошового забезпечення, то зазначене клопотання не підлягає задоволенню як необгрунтоване.
Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог КАС України, зокрема ст. 48 КАС України, не наділений повноваженнями залучати до участі в розгляді справи співідповідачів чи відповідачів під час апеляційного розгляду справи.
Відсутні підстави і для залучення в якості третіх осіб Міністерство соцполітики України, Пенсійний Фонд України, Міністерство внутрішніх справ України, оскільки  правовідносини, що виникли між сторонами стосуються позивача та Головного управління ПФУ в м. Києві та не чіпають прав  та обов`язків зазначених вище осіб.
Щодо витребування додаткової інформації з МВС України, то в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи і необхідності у витребуванні додаткових доказів колегія суддів не вбачає.
Також не підлягає задоволенню клопотання/заява ОСОБА_1 від 28.10.2021 року про уточнення вимог позовної заяви щодо виплати грошової компенсації за завдані матеріальні збитки у розмірі 313986 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги на підставі позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Позивач пред`явив позов до суду першої інстанції щодо відшкодування збитків завданих його правам, внаслідок протиправних дій у розмірі 176288,00 грн. Саме зазнчені позовні вимоги були предметом судового розгляду в суді першої інстанції.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що посилання позивача на ст. 303 КАС України як на підставу подання в суд апеляційної інстанції нових позовних вимог, їх збільшення чи зміну, є безпідставним, оскільки дана норма стосується лише доповнень чи змін апеляційної скарги, а не подання нових позовних вимог чи збільшення розміру позову.
03.11.2021 від скаржника надійшло клопотання про постановлення ухвали в порядку сприяння примирення сторін, запропонувавши ГУ ПФУ в м. Києві надати суду додаткове письмове пояснення щодо мотивів неподання представником відповідача відзиву на апеляційну скаргу, зокрема, офіційно з`ясувати правову позицію відповідача на предмет можливості досягнення  при про розмір усіх складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Зазначене клопотання також не підлягає задоволенню.
Стаття 184 КАС України передбачає, що врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи.
Проте, розгляд справи в суді першої інстанції вже відбувся і за наслідками такого розгляду ухвалено судове рішення, яке позивач оскаржив в апеляційному порядку.     
Отже, на стадії апеляційного розгляду справи не передбачено врегулювання спору за участю судді.  
Не передбачає врегулювання спору за участі судді й  ст. 314 КАС України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві як військових пенсіонер та з 2010 року отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону №2232-XII.
Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві відповідного до статті 63 Закону №2232-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Постанови №103, видало довідку від 23.03.2018 №42876 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, відповідно до якої розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами чинними на 01.03.2018, за посадою старший офіцер адміністративного відділу, становить: посадовий оклад: 5220,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник - 1410,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 3315 грн, всього 9945,00 грн.
У 2018 році відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі Постанови №704, Постанови №103, виходячи з грошового забезпечення, вказаного у довідці від 01.03.2018 №42876. 
Згідно з розрахунку пенсії за вислугу років станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 призначена пенсія з 15.05.2010, основний розмір пенсії 73% грошового забезпечення (вислуга 26 років).
Відповідно до розрахунку (перерахунку) пенсії за вислугу років позивача: пенсія призначена (обчислена) з 15.05.2010 із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 5220 грн; оклад за військове звання - 1410 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% - 3315 грн, всього 9945 грн, в тому числі суми грошового забезпечення для обчислення пенсії 9945 грн. Основний розмір пенсії: 70 % грошового забезпечення (вислуга років 26) у розмірі - 6961,50 грн. Підсумок пенсії (з надбавками): 6961,50 грн, з урахуванням попередньої суми пенсії 2843,81 грн та підвищення 2058,85 грн (50% від 4117,69 грн) - 4902,66 грн. Згідно Постанови №103 підвищення складає 4117,69 грн, з них виплачується: з 01.01.2018-31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення - 2058,85 грн; з 01.01.2019-31.12.2019 щомісячно 75% від підвищення - 3088,27 грн; з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення 4117,69 грн.
Позивач не погодився з проведеним перерахунком, так як вважає, що з 01.01.2018 перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону №2232-XII, повинен проводитись без врахування норм Постанови №103, які звужують чи обмежують його права та посилаючись на протиправність дій відповідача щодо неврахування при перерахунку його пенсії з 01.01.2018 таких видів грошового забезпечення, як надбавок за кваліфікаційну категорію, особливості проходження військової служби, за режимні обмеження та премії, згідно довідки від 01.03.2018 №42876, протиправність обмеження (часткової виплати) суми підвищення до пенсії та протиправність, при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018, зменшення розміру процентної складової грошового забезпечення із 73% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.
Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог та зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
За змістом статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" затвердив Порядок №45.
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 10 Постанови №704 ця постанова набрала чинності з 01.03.2018. 
Отже, з набранням чинності Постановою №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103.
Пунктом 1 Постанови №103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни до Порядку №45, а саме пункт 5 викладено в такій редакції: "5. Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням".
Вказаною постановою також встановлено, що у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій зазначаються лише розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою.
Отже,  згідно з Постановою №103 перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 (набрало законної сили 05.03.2019) визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45.
Згідно статті 265 КАС України з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині.
Відповідно до положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Таким чином, моментом припинення дії приписів закону в цих випадках є момент набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Отже, відповідний акт визнається нечинним на майбутнє і є чинним протягом певного проміжку часу (останнім днем його календарної чинності є день, що передує одному з зазначених моментів). Визнання нечинним акту може призводити до відновлення дії іншого акту, початковим календарним днем якої є відповідний з вказаних моментів.
Як встановлено судом першої інстанції пенсійний орган у 2018 році здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 у зв`язку зі зміною грошового забезпечення на підставі Постанови №704, Постанови №103, виходячи з грошового забезпечення, вказаного у довідці від 01.03.2018 №42846 (посадовий оклад - 5220 грн; оклад за військове звання - 1410 грн; процентна надбавка за вислугу років 50% - 3315 грн).
Пунктом 2 Порядку №45 визначено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Пунктом 3 Порядку №45 визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України №103 визначено, що особам із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ, осіб рядового і начальницького складу державних органів колишнього Союзу РСР, громадянам інших держав із числа військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань, осіб рядового і начальницького складу державних органів, утворених відповідно до законодавства таких держав, які постійно проживають в Україні, і відповідно до міжнародних договорів (угод), згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та членам їх сімей довідки видаються державними органами за відповідними посадами на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
Системний аналіз положень пунктів 1-4 Порядку №45 дає підстави дійти до висновку, що законодавцем встановлена наступна послідовність дій: уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Перерахунок пенсії позивачу проведено відповідачем на підставі довідки від 01.03.2018 №42876 уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018.
Суд правильно зазначив, що на момент виникнення спірних правовідносин чинним законодавством для перерахунку пенсії не передбачалося можливості використовувати інші види грошового забезпечення ніж ті, що встановлені постановою №103 та Порядком №45.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про правомірність здійснення відповідачем перерахунку пенсії з 01.01.2018, виходячи з видів грошового забезпечення, зазначених у довідці про грошове забезпечення, яка надіслана останньому відповідно до встановленої законодавством процедури, оскільки підстав для включення інших видів грошового забезпечення до такого перерахунку у відповідача не було, є відповідають вимоагм  чинного законодавства.
Окрім того, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.
Без наявності довідки про розмір грошового забезпечення пенсійний орган не може зробити перерахунок раніше призначених пенсій особам, яким пенсія призначена відповідно до Закону №2262-XII.
Отже, підставою для вчинення органами Пенсійного фонду України дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України.
Правова позиція у подібних справах була висловлена Верховним Судом у постановах від 10.10.2019 у справі №553/3619/16-а та від 15.07.2020 у справі №320/3360/19.
Починаючи з 05.03.2019, тобто  з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.
Разом із цим, до моменту отримання належної довідки в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії.
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у справі №160/8324/19.
Таким чином, суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії позивача у період з 01.01.2018 по 05.03.2019, відповідно до Постанови №103.
Також суд правильно зверунв увагу на ту обставину, що позивач не подавав відповідачу оновлену довідку, необхідну для перерахунку його пенсії і така довідка в іншому порядку до відповідача не надходила.
Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснювати у подальшому нарахування та виплату пенсії, то такі вимоги є передчасними.
Як убачається із листа  Пенсійного фонду України (а.с.11),  долученого позивачем до справи, відповідач з 01.01.2018 здійснював виплату позивачу пенсії з врахуванням 50 % від суми підвищення, а у 2019 році здійснював виплату перерахованої пенсії з врахуванням 75 % від суми підвищення, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії розрахунку пенсії за вислугу років позивача.
Згідно з пунктом 2 постанови №103 виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103.
У зв`язку із визнанням протиправним та нечинним пункту 2 постанови №103 обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
Отже, з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягала виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Таким  чином,  пенсійний орган, виплачуючи з 05.03.2019 перераховану пенсію позивача у розмірі 75% суми підвищення, діяв протиправно.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020.
04.09.2019 набрала чинності постанова №804 згідно з якою виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.03.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови №704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.
Вказана постанова №804 визнана нечинною рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 в адміністративній справі №640/19133/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020.
Оскільки позовні вимоги заявлені позивачем 09.09.2019, коли вже набрала чинності постанова №804, то позивач має право на виплату 100% перерахованої пенсії за період з 05.03.2019 по 03.09.2019. 
Водночас, колегія суддів  звертає увагу, що з 01.01.2020 відсутні такі обмеження щодо поетапності виплати підвищення перерахованих пенсій, особам яким пенсія призначена згідно із Законом №2262-ХІІ.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові 13.04.2021 у справі №560/2720/19.
Щодо доводів позивача про зменшення з 01,01.2018 розміру процентної складової грошового забезпечення із 73% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до невірного визначення розміру пенсії позивачу, колегшія суддів звертає увагу на наступне.
Так, з 15.05.2010 позивачу призначено пенсію за вислугу років, у зв`язку із звільненням зі служби, з урахуванням вислуги 26 років служби, у розмірі 73% відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до положень статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент призначення пенсії за вислугу років) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20  років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти  відповідних  сум  грошового  забезпечення.
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття  43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. 
Керуючись постановою №103, відповідачем проведено позивачу відповідний перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2018. При цьому, відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення - 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ, в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166- VII (далі - Закон №1166-VII).
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774-VIII)) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частинами другою та третьою статті 51 Закону №2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Отже, відсотковий розмір пенсії визначається статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.
Як убачається із наведених норм, такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу), є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18.
У подальшому пенсійним  органом при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років з 01.01.2018, відповідно до Постанови №103 застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення 70% відповідних сум грошового забезпечення на підставі чинних на момент перерахунку положень Закону №3668-VI та Закону №1166-VII 
Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-ХІІ, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
У подальшому стаття 13 Закону №2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
Так, на момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, так як стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
Як зазначив Верховний Суд України в своєму рішенні у справі №21-420а13 від 10.12.2013, процедура призначення і перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. При перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначала розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція виловлена Верховним Судом в постанові від 27.02.2020 у справі №522/22925/16-а.
Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а також нормами Постанов №704 та №103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Таким чином, аналіз вищевказаних норм дає підстави дійти висновку, що внесені Законом №3668-VI та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Зокрема, порядок призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка змін у зв`язку з прийняттям Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" не зазнала.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанов №103 та №704.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19.06.2018 у справі №583/2264/17, від 09.04.2020 у справі №640/19928/18, від 02.07.2020 у справі №280/1931/19.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення 176288,00 грн, то така вимога є безпідставною, так як  позивач просить стягнути шкоду за час, коли нормативно-правовий акт залишався чинним, а тому суд вірно відмовив у задоволенні позову в цій частині. 
Окрім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвал суду першої інстанції, що не підлягають окремому оскарженню, а саме  про відмову  у залдоволенні клопотання про залучення співвідповідача ДП МВС України, ухвали про  відмову в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, ухвали про відмову в залученні до розгляду справи третіх осіб та про витребування додаткових доказів.
Призначення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначено ст. 257 КАС України.
Зокрема, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:
1) значення справи для сторін;
2) обраний позивачем спосіб захисту;
3) категорію та складність справи;
4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;
5) кількість сторін та інших учасників справи;
6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;
7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Справа, яка є предметом розгляду, не становить значного супільного інтересу, оскільки стосується лише позивача, не є складною за своєю суттю. Окрім того, по даній категорії справ існує численна судова практика Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду. 
Щодо ухвали про відмову у залученні  співвідповідача, то суд апеляційної інстанції відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства на стадії апеляційного розгляду справи позбавлений  повноважень залучати до участі у справі нових відповідачів.
Також  правильними є висновки суду першої  щодо відсутності правових підстав для залучення третіх осіб, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, не чіпають прав та інтересів даних  осіб.
Відсутні підстави і для задоволення клопотання про забезпечення доказів, а тому ухвала суду від 26 жовтня 2020 року є законною. Як вірно зазначив суд, позивач не обґрунтував підстав для витребування таких доказів. Окрім того, позивач фактично просив  суд  прийняти ухвалу, якою запропонувати відповідачеві надати розрахунок суми грошових коштів, яку необхідно  передбачити у Державному бюджеті для  виплати ОСОБА_1 у разі задоволення  позову, що не є витребуванням доказів у розумінні вимог КАС України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду  м. Києва від 19 серпня 2021 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.