КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 752/11008/21                                      Головуючий у суді першої інстанції - Єсауленко М.В.
Номер провадження № 33/824/4691/2021                                               Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2021 року                                                                                     м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої наголошує, що оскаржувана постанова винесена після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, тобто через вісім місяців з дня вчинення адміністративного правопорушення та складення відповідного протоколу, а тому апелянт вважає, що провадження за даним фактом має бути закрито на підставі ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить апеляційний суд скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року, а провадження у справі закрити.
Крім того, ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки після складення протоколу про адміністративне правопорушення він досить довгий час чекав повістку, однак не отримавши останньої, самостійно звернувся до суду, де йому повідомили про необхідність чекати повістку чи смс-повідомлення про виклик. Разом з тим, не отримавши жодного виклику, 25 серпня 2021 року ним було отримано листа з управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якому було вказано про наявність постанови суду щодо притягнення його до відповідальності. Враховуючи вказане, апелянт також просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.
З матеріалів справи вбачається, що розгляд даної справи було призначено районним судом на 26 травня 2021 року й ОСОБА_1 було направлено судову повістку про виклик до суду (а.с.11).
Разом з тим, належних та допустимих доказів про вручення або не вручення зазначеної судової повістки ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Крім того, із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 26 травня 2021 року не був присутній під час винесення оскаржуваної постанови, а тому про суті змісту  винесеної постанови не був обізнаний (а.с.13-15).
Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року було направлено ОСОБА_1 26 травня 2021 року (а.с.16).
Однак, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вручення або не вручення копії оскаржуваної постанови апелянту.
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до  статті  58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що  особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №003194 від 09 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).
Відповідно до положень статті 38 КУпАП (в редакції, що діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ) якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Разом з тим, судом першої інстанції при розгляді матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП даних вимог закону додержано не було.
Як вбачається із адміністративних матеріалів справи, правопорушення вчинене ОСОБА_1 09 жовтня 2020 року, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено 09 жовтня 2020 року.
Із супровідного листа №41/11/4/02-2021 Управління патрульної поліції НП України вбачається, що адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 був направлений до Печерського районного суду міста Києва  лише 19 січня 2021 року тобто після збігу три місячного строку (а.с. 3). 
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було розподілено 19 січня 2021 року (а.с.4), проте постановою Печерського районного суду від 05 березня 2021 року справу було направлено до Управління патрульної поліції в м. Києві для дооформлення у зв`язку з направленням матеріалів за непідсудністю.(а.с.6).
В подальшому, Управлінням патрульної поліції НП України 22 квітня 2021 року даний адміністративний матеріал був направлений до Голосіївського районного суду міста Києва де  згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було розподілено 29 квітня 2021 року, а постанову Голосіївський районний суд міста Києва виніс 26 травня 2021 року, тобто суд першої інстанції постановив своє рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги щодо ухвалення оскаржуваної постанови поза межами тримісячного строку  притягнення до адміністративної відповідальності в редакції ч.2 ст. 38 КУпАП що діяла на час вчинення ОСОБА_4  є обґрунтованими, а тому  оскаржувана постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Суд першої інстанції  притягуючи 26 травня 2021 року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке ним було вчинено 09 жовтня 2020 року послався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання відповідальності  за окремі порушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2021 року, яким була посилена відповідальність  за ст. 130 КУпАП  та збільшено строк,  протягом якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності до одного року з моменту вчинення адміністративного порушення. Однак, даний висновок суду суперечить положенням ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП, оскільки вище вказаним законом посилена відповідальність, в тому числі і збільшено строк притягнення до відповідальності за діяння, яке вчинив ОСОБА_1 , а тому вказана норма зворотної сили немає в силу положень, закріплених в ст. 58 Конституції України.  
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим  апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року скасувати, а  провадження у справі  закрити за закінченням строків притягнення до відповідальності - на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Керуючись положеннями статей 8, 38, 247 ч.1п.7, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського 
апеляційного суду                                                                            М.А.Яворський