Справа № 163/932/21  Провадження №33/802/636/21 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
Категорія: ст.472 МК України    	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря судового засідання Грицишин О.В., представника митниці Пікалюка Миколи Степановича, захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Кривошея Анатолія Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Кривошея Анатолія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 855 (шістдесят тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 10 коп з конфіскацією в дохід держави 190 автозапчастин в асортименті загальною вартістю 60 855,10 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці Держмитслужби витрати у справі за зберігання товарів в розмірі 8 476(вісім тисяч чотириста сімдесят шість) грн 39 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору.
ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він прямуючи близько 16:20 14.03.2021 року з  Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці  Держмитслужби водієм автомобіля "Мерседес - Бенц Спрінтер", номерний знак  НОМЕР_2 ,  не задекларував за встановленою формою товар -"автозапчастини в асортименті" 190 найменувань, загальною вартістю згідно з висновком про оцінку автозапчастини, 60 855,10 грн, які знаходились в багажному відділенні автомобіля разом із задекларованим товаром без ознак приховування і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кривошей А.М. в апеляційній скарзі вказує на незаконність та необґрунтованість постанови. Посилається на те, що суд не вірно оцінив матеріали справи, докази наявні в матеріалах справи та не дав їм належної оцінки. ОСОБА_1 здійснив декларування товарів, які переміщував через митний кордон письмово, зазначив в митній декларації про переміщення 65 коліс бувших у вжитку та особисті речі. В даній декларації не були заповнені розділи 2.2, 2.3, де зазначається несупроводжуваний багаж та вантажне відправлення. Вилучений товар належав іншій особі на ім`я ОСОБА_2 , яка не була присутня при його ввезенні на територію України. ОСОБА_1 не було відомо про переміщення даного товару, оскільки зазначений товар йому не належить, а було відомо лише про переміщуваний ним товар, який він належним чином задекларував на території митного поста. З тих підстав не вносив його у декларацію. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил за ст.472 МК України.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Кривошея А.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника митниці, який її заперечив, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
До початку судового розгляду особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, апеляційну скаргу адвоката підтримує повністю, а тому апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без його участі.
У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами в їх сукупності.
Відповідно до ч.1ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.
Згідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис, фізичні характеристики, кількісний та якісний склад, основні властивості товару тощо.
       Згідно ч.8 ст.264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
       Відповідно до п.1 ч.1 ст.266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.
       Згідно ч.4 ст.266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Стаття 472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
При цьому вина у вчиненні даного правопорушення може бути як у формі умислу, так і необережності.
Незважаючи на заперечення захисником ОСОБА_1 - Кривошеєм А.М. вини першого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, яким суддя дав належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
Протоколом про порушення митних правил №0117/20500/21 від 16.03.2021 року зафіксовано обставини недекларування товарів при переміщенні через митний кордон України ОСОБА_1 (а.с.1-10).
Контрольним талоном серії НОМЕР_3 підтверджується в`їзд в Україну в зону митного контролю поста "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби смугою руху "червоний коридор" транспортного засобу марки "Мерседес - Бенц Спрінтер", номерний знак  НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 (а.с.11).
В митній декларації (а.с.41) ОСОБА_1 вказав про переміщення бувших у вжитку коліс в кількості 65 штук та особистих речей.
Висновком про оцінку автозапчастин від 07.07.2021 вартість товарів вилучених згідно протоколу про порушення митних правил №0117/20500/21, а саме: автозапчастин 190 найменувань становить 60 855 грн 10 коп (а.с.73-91).         ОСОБА_1 у протоколі про порушення митних правил власноручно написав: «З протоколом ознайомлений, зауважень не маю», та підписав його (а.с.10).
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 14.03.2021 вбачається, що він погодився на пропозицію свого знайомого ОСОБА_3 перегнати на територію України транспортний засіб, в якому в багажному відділені були поміщенні бувші у використанні колеса в кількості 65 штук. Однак, про перевезення нових автозапчастин йому не було відомо, своєї вини у вчиненому не визнає, документів на підтвердження вартості даного товару в нього відсутні.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту вже були предметом розгляду під час судового провадження у суді першої інстанції.
       Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
       Частина 2 статті 459 МК України передбачає, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Судом першої інстанції було правильно встановлено, що предмети порушення митних правил знаходились в багажному відділенні автомобіля разом із задекларованим товаром без ознак приховування.
Хоча й своєї вини у вчиненому ОСОБА_1 не визнав, однак погодився із протоколом про порушення митних правил, який власноруч підписав та у письмових поясненнях вказав про обставини вчинення правопорушення .
       Отже, вищевказаними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1  не є суб`єктом адміністративного правопорушення та не причетний до порушення митних правил за обставин, які ставляться йому в провину. 
ОСОБА_1 , будучи відповідальним за перевезення товару, перед оформленням митної декларації повинен був перевірити товар у відповідності до вимог ст.266 МК України.
Щодо тверджень сторони захисту про належність товару іншій особі на ім`я ОСОБА_2 , то вони не підтверджені жодними належними доказами, наявними в матеріалах справи про порушення митних правил та апеляційним судом не беруться до уваги.
На думку апеляційного суду, докази вини ОСОБА_1 є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування постанови судді місцевого суду про що просить захисник в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Кривошея Анатолія Миколайовича залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського апеляційного суду                                         П.П.Борсук