ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 р. 	Справа № 440/2933/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мінаєвої О.М.
суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. 
за участю секретаря судового засідання  Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава, повний текст складено 07.06.21 року у справі № 440/2933/21
за позовом         ОСОБА_1      
до                       Головного управління Національної поліції України в Полтавській області                                 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області стосовно відмови у формі листа №29/К-21/18 від 14.12.2020 у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по втраті працездатності поліцейського у зв`язку зі встановленням II групи інвалідності із втратою 70% працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах поліції у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу по втраті працездатності поліцейського у зв`язку із встановленням II групи інвалідності із втратою 70% працездатності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", в порядку і розмірах, встановлених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000000,00 грн.  
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року у справі № 440/2933/21 позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 14.12.2020 р., яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області затвердити висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського, на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 та з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач, Головне управління Національної поліції України в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що у позивача не виникло право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки відсутня одна з обов`язкових умов для виплати допомоги за цією нормою закону, а саме: встановлення інвалідності після звільнення зі служби в поліції. Посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах  від 14.11.2018 у справі №822/2525/17, від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018  у справі №296/9456/16-а та від 01.11.2018 у справі №822/3788/17. Зазначає, що ІІ групу інвалідності позивачу встановлено 13.07.2016 року, а звільнено зі служби в поліції 02.06.2017 року, тобто інвалідність встановлена позивачу до дня звільнення зі служби в поліції, а не після звільнення. Оскільки Закон України "Про Національну поліцію" не передбачає можливості призначення одноразової грошової допомоги поліцейському, якщо інвалідність йому встановлена ще до звільнення з поліції, тому вважає, що  висновок Головного управління Національної поліції в Полтавській області про відмову у призначенні позивачу цієї допомоги є законним. Просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року у справі № 440/2933/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов залишити без задоволення.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України та згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 02.06.2017 р. №218о/с з 02.06.2017 р. його звільнено з такої служби у зв`язку з хворобою (пункт 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію") на підставі рапорту ОСОБА_1 від 17.05.2017 р.; подання Полтавського ВП від 25.05.2017 року та свідоцтва про хворобу № 146-С від 17.06.2016 р. (а.с.34).
Згідно з актом про нещасний випадок майора міліції ОСОБА_1 форми Н-1, затвердженим Головою ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області 03.10.2017 р.  (а.с.89-92), та актом розслідування нещасного випадку, що стався 04.06.2014 р. близько 04 год 00 хв, УМВС України в Полтавській області форми Н-5 від 03.10.2017 р. (а.с. 85-88), 04.06.2014 р. близько 04 год 00 хв в період проходження служби при виконанні службових обов`язків з ОСОБА_1 стався нещасний випадок та отримано травму внаслідок протиправних дій інших осіб.
17.06.2016 р. Військово - лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" встановлено, що ОСОБА_1 має захворювання, які пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, про що складено свідоцтво про хворобу № 146-С (а.с. 93).
Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22.08.2016 р. до довідки серії АВ №0554278 та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0554278 від 22.08.2016 р. ОСОБА_1 з 13.07.2016 р. встановлено вперше ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС (а.с. 38).
Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Полтавської обласної МСЕК серії АГ №0005101 від 22.08.2016 (а.с. 37) встановлено ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - 70 %. 
Відповідно до постанови медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" №33/3717 від 06.11.2017 (а.с.87) травма колишнього співробітника ОВС ОСОБА_1 : пошкодження зв`язок плечового суглобу, післятравматична шийна мієлорадикулопатія на рівні С5-С7 (04.06.2014), так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.
05.02.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності (вх.№К-21 від 06.02.2018), в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із отриманням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. При цьому у заяві зазначив, що відповідно до інших законодавчих актів одноразову грошову допомогу він не отримував. До заяви додав копії свідоцтва про хворобу, постанови ВЛК, довідки МСЕК, паспорта, ідентифікаційного номера, посвідчення учасника бойових дій та довідки НАСК "Оранта" (а.с. 35).
24.05.2018 р. за підписом заступника начальника Головного Управління Національної поліції в Полтавській області складений висновок про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. 
Не погодившись з рішенням (висновком) відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 у справі №440/697/20, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020, визнано протиправним та скасовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 24.05.2018 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті (загибелі) чи втрати працездатності ОСОБА_1 від 05 лютого 2018 року (вхідний номер К-21 від 06.02.2018), з урахуванням висновків суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
За результатами розгляду заяви позивача на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 у справі №440/697/20, відповідачем складено висновок від 14.12.2020 р. про відмову у призначенні  одноразової грошової допомоги (а.с. 72).
Не погодившись з висновком відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутні у відповідача підстав для відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного. 
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року (далі по тексту - Закон №580-VIII).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога або ОГД) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Згідно з ч. 2 ст. 97 Закону №580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Приписами пп.2 п.4 розд. І Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4 (далі по тексту - Порядок №4), передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Згідно з пп.2 п.1 розд. ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання ОГД, у разі встановлення поліцейському інвалідності, є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Зі змісту положень п.п. 3, 5 розд. ІІІ Порядку №4 випливає, що заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).
Для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); 3) довідку органу, установи, організації, підрозділу, яким попередньо було здійснено виплату ОГД із зазначенням підстави та дати її призначення, розміру виплати (у разі отримання такої виплати); 4) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 5) копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 6) копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 7) копію посвідчення інваліда війни (за наявності); 8) копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 9) копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Відповідно до абз.2 п.7 розд. ІІІ Порядку №4 підрозділи, служби, інші фахівці, зазначені у пункті 1 розділу ІІІ, що беруть участь у формуванні пакета документів для призначення та виплати ОГД, у разі необхідності, для перевірки даних або достовірності інформації, наданих особою, мають право, в установленому порядку звертатися за місцем отримання відповідних документів.
За правилами розділу IV Порядку №4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).
Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.
Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє по центральному органу управління поліції, керівникам міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, територіальних органів поліції, закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.
При цьому, відповідно до ст. 101 Закону №580-VIII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
З матеріалів справи встановлено, що 13.07.2016 р. ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, та 22.08.2016 р. визначено ступінь втрати працездатності, а 02.06.2017 р. позивач був звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону №580-VIII. Зв`язок захворювання позивача та встановлення йому інвалідності з проходженням служби в поліції підтверджується свідоцтвом про хворобу № 146-С від 17.06.2016 р та довідками до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0554278 від 22.08.2016 р. та серії АГ №0005101 від 22.08.2016. 
05.02.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із визначенням йому інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, травми, пов`язаних з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ або поліції.
24.05.2018 р. відповідачем відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. 
Не погодившись з рішенням (висновком) відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 у справі №440/697/20, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020, визнано протиправним та скасовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 24.05.2018 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті (загибелі) чи втрати працездатності ОСОБА_1 від 05 лютого 2018 року (вхідний номер К-21 від 06.02.2018), з урахуванням висновків суду.
Судом у справі №440/697/20 встановлено, що причиною інвалідності ОСОБА_1 є захворювання, пов`язане з проходженням служби в поліції; інвалідність визначена до моменту звільнення з поліції та причина звільнення з поліції зумовлена захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції. Колегія суддів зазначає, що у справі №440/697/20 суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що факт наявності права на отримання одноразової грошової допомоги в межах справи №440/2933/21 не підлягає доказуванню та не може ставитися під сумнів відповідачем, а тому твердження відповідача про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання одноразової грошової допомоги є безпідставними.
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 відповідачем розглянуто заяву ОСОБА_1 від 05.02.2018 та висновком про призначення одноразової грошової допомоги від 14.12.2020 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні  одноразової грошової допомоги. Підставою такого рішення про відмову вказано те, що ОСОБА_1 отримав інвалідність не після звільнення зі служби в поліції, а під час проходження служби (а.с. 73). 
Колегія суддів зазначає, що приписи п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону №580-VIII застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
1. Причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
2. Інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції.
3. Причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19.09.2018 року у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018 року у справі №296/9456/16-а, від 01.11.2018 року у справі №822/3788/17, від 22.01.2019 року у справі №2340/2663/18, від 15.04.2019 року у справі №823/1798/18, від 10.10.2019 року у справі №822/1083/18, від 05.02.2020 року у справі №810/836/18, від 23.04.2020 року у справі №822/999/18 та від 26.05.2020 року у справі №823/2291/18.
Колегією суддів враховується, що за правилами п.7 ч.2 ст.61 Закону №580-VIII, наявність в особи певного захворювання може бути перешкодою для проходження служби в поліції, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 цього ж Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
Таким чином, встановлення на законодавчому рівні такої обов`язкової умови для виплати одноразової грошової допомоги, як звільнення з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, покликане надати гарантовану з боку держави соціальну допомогу саме тим поліцейським, стан здоров`я яких завадив продовжити службу в поліції, і які припинили її вимушено.
Визначення Порядком №4 днем виникнення права на отримання допомоги дати, з якої встановлена інвалідність, не змінює визначених Законом, як актом вищої юридичної сили, обов`язкових умов призначення одноразової грошової допомоги і не може бути безумовною підставою для її виплати без дотримання таких умов.
У свою чергу, отримання поліцейським інвалідності під час проходження служби не суперечить вимозі Закону щодо шестимісячного після звільнення строку виникнення інвалідності. Встановлення інвалідності під час служби саме собою не може бути підставою для відмови у виплаті допомоги за умови дотримання іншої обов`язкової умови - підстави звільнення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 року у справі №822/1493/18.
За таких обставин, викладена у висновку від 14.12.2020 року причина відмови у виплаті одноразової грошової допомоги - встановлення інвалідності до дати звільнення з поліції, не відповідає положенням Закону, а відтак суд першої інстанції обґрунтовано вказав на його протиправність.
Щодо посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 14.11.2018 у справі №822/2525/17, від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018  у справі №296/9456/16-а та від 01.11.2018 у справі №822/3788/17, то колегія суддів їх не приймає, оскільки посилання на вказані рішення суду касаційної інстанції не впливають на вирішення даної справи з урахуванням викладених вище висновків суду.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи встановлені у справі обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що Головне управління Національної поліції України в Полтавській області, приймаючи висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, діяло не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України, без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову. 
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року у справі № 440/2933/21 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 року у справі № 440/2933/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко   	
Постанова складена в повному обсязі  10.12.21 р.