Справа № 161/15802/13-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1403/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
16 листопада 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Осіпука В. В., Шевчук Л. Я., 
секретар судового засідання Савчук Т. Ф.,

розглянувши цивільну справу за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про роз`яснення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської област івід 05 грудня 2013 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинсько їобласті від 04 жовтня 2021 року,     

В С Т А Н О В И В:

       ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» 21 вересня 2021 року звернулося в суд із заявою про роз`яснення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року в справі за позовом ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заяву мотивовано тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року задоволено частково позов ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалено звернути стягнення на житловий будинок з огорожею та земельною ділянкою під будинком, що знаходиться у АДРЕСА_1 , з початковою ціною 378 442 гривні, що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0201/0507/88-312 від 04 травня 2007 року в розмірі 759082 гривні 26 копійок перед ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», шляхом проведення прилюдних торгів, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Є незрозумілим чому суд, в резолютивній частині рішення відступив від позовної заяви та доказів на підтвердження наявності боргу та підстав для його стягнення з боржника в іноземній валюті вирішив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 759082 грн 26 коп. ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в позовній заяві зазначало борг в доларах США та водночас гривневий його еквівалент станом на дату розрахунку. В описово-мотивувальній частині рішення суд зазначає, що станом на 27 серпня 2013 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 94968,38 доларів США, що еквівалентно 759082,26 гривні, однак в резолютивній частині рішення вказується лише гривневий еквівалент боргу. Зазначає про нечіткість та незрозумілість резолютивної частини вищевказаного рішення, зокрема, що стосується визначеного судом розміру заборгованості та вираження його в національній валюті, а не в доларах США.
Просить роз`яснити рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року в справі за позовом ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме еквівалентом якої суми в доларах США є зазначена судом в резолютивній частині рішення сума заборгованості в розмірі 759 082,26 гривень, а також роз`яснити з чого така присуджена заборгованість складається в перерахунку в доларах США.
       Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» про роз`яснення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
       Ухвалу мотивовано тим, що вимоги заяви ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про роз`яснення рішення суду фактично стосуються зміни рішення та не містять обґрунтування неможливості виконання рішення суду у зв`язку з його незрозумілістю.
       Стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подало апеляційну скаргу на вказану ухвалу. Посилається на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про роз`яснення рішення задовольнити і роз`яснити, що резолютивну частину рішеня Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.12.2013 у справі № 161/15802/13-ц слідрозуміти таким чином, що валютою стягнення основної суми боргу є валюта «долар», яка на день погашення основної суми боргу складає 94 968,38 доларів США та здійснення погашення може бути проведено боржником виходячи з еквівалента в національній валюті (згідно офіційного курсу НБУ) на день здійснення такого погашення. Вказує, що предметом кредитного договору, укладеного між кредитодавцем, правонаступником якого є заявник, та позичальником ОСОБА_1 є надання коштів в іноземній валюті. У позовній заяві стягував просив стягнути суму боргу в сумі 94968,38 доларів США, що за офіційним курсум НБУ на дату розрахунку становить 759082,26 грн та складається з заборгованості по основній сумі кредиту, заборгованості за процентами, заборгованості по пені. В резолютивній частині рішення суд зазначив суму в гривні, яка була еквівалентом суми в доларах США на дату розрахунку (2013 рік), а не на дату платежу. Подання заяви про роз`яснення рішення було зумовлено необхідністю внести ясність в рішення суду з огляду на описово-мотивувальну його частину, а не змінити його. Стягнення коштів вс умі 759082,26 грн призведе до часткового, а не повного погашення боргу (станом на 12.10.2021 зазначена сума еквівалентна лише 28 828,02 доларів США). Боржником має бути повернута (або стянута з нього) сума грошових коштів в тій самій валюті і розмірі, в яких він отримав в якості позики (кредиту). Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не врахував того, що правовідносини сторін у цій справі в розумінні ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України є валютними. Суд першої інстанції не звернув увагу на окрему думку кількох суддів ВП ВС у справі № 761/12665/14-ц від 04.07.2018.
       Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.
       Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень
       Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за таких обставин не здійснювалось, відповідно до ст. 247 ЦПК України.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до положень статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України (2001 р.) слідує, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року позов ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, ухваленозвернути стягнення на житловий будинок з огорожею та земельною ділянкою під будинком, що знаходиться у АДРЕСА_1 , з початковою ціною 378 442 гривні, що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0201/0507/88-312 від 04 травня 2007 року в розмірі 759082 гривні 26 копійок перед ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», шляхом проведення прилюдних торгів, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». 
Встановлено, що предметом позову було звернення стягнення на предмет іпотеки, а не стягнення кредитної заборгованості. Суд першої інстанції задовольнив позов частково - звернув стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним у розмірі 759082,26 грн і це не викликає будь-якого подвійного тлумачення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року у справі № 161/15802/13-ц не оскаржувалось та набрало законної сили. Отже, кредитор погодився з таким судовим рішенням.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про відмову у роз`ясненні рішення не врахував норми матеріального права, висновки Верховного Суду, судову практику, що регулюють виконання зобов`язань, так як у даному випадку суд не вирішував спір по суті, а розглядав процесуальні питання.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд при роз`ясненні рішення повинен врахувати, що валютою стягнення боргу є «долар» і сума боргу становить 94 968,38 доларів США.
Посилання на те, що подання заяви фактично зобов`язує суд роз`яснити його, а не надає таке право, суперечить положенням ч. 4 ст. 271 ЦПК України за змістом якої суд може постановити ухвалу про відмову у роз`ясненні судового рішення.
У апеляційній скарзі заявник ставить інші вимоги щодо тексту роз`яснення ніж у заяві про роз`яснення рішення, і просить внести у резолютивну частину зміни, що є недопустимим.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2013 року містить відповідні обґрунтування та мотиви його ухвалення, а резолютивна частина цього рішення є чітко сформульованою та однозначно зрозумілою.
Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судове рішення є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, та роз`ясненню не підлягає, у зв`язку з чим відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення у цій справі.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 жовтня 2021 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий 

Судді