Ухвала
 
14 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 619/3452/16
провадження № 61-16767ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Дергачівська міська рада, про поновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дергачівська міська рада, ОСОБА_3 , про визнання права користування земельною ділянкою та встановлення меж,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги 21 грудня 2019 року, просила поновити її порушене право на користування земельною ділянкою, зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні будинковолодінням та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; поновити межі виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку земельної ділянки, як зазначено у висновку експертизи від 20 грудня 2018 року № 8762; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 5000 грн.
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Дергачівська міська рада, ОСОБА_3 , про визнання права користування земельною ділянкою та встановлення меж.
 
Дергачівський районний суд Харківської області ухвалою від 06 лютого 2017 року основний та зустрічний позови об`єднав в одне провадження.
 
Дергачівський районний суд Харківської області рішенням від 12 серпня 2020 року в позову ОСОБА_2 та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив.
 
Харківський апеляційний суд постановою від 09 вересня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив частково. Поновив порушене право ОСОБА_2 на користування земельною ділянкою на в`їзді АДРЕСА_1 . 3обов`язав ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом поновлення меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 2045 кв. м; демонтування встановленої огорожі та відновлення межі між будинковолодіннями АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 відповідно до акта закріплення меж земельної ділянки № 3 від 2000 року у наступному вигляді: по червоній лінії (в`їзд Кооперативний - 19,9 м, по межі з будинковолодінням № 1 - 65,5 м, по межі із будинковолодінням АДРЕСА_2 - 72,0 м, по тильній стороні 43,3 м). Суміжну межу між земельними ділянками будинковолодінь за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відновив відповідно до додатку № 2 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 20 грудня            2018 року № 8762, на відстані 1 м від житлового будинку, господарських будівель, розташованих на земельній ділянці будинковолодіння АДРЕСА_2 до перетину з існуючою огорожею вздовж в`їзду Кооперативного. Відстань в 1 м від кутів будівель будинковолодіння АДРЕСА_2 в точках 1-4, визначених у додатку № 2 до висновку експертизи від 20 грудня 2018 року № 8762, до межі між будинковолодіннями відліковувати перпендикулярно від стін будівель будинковолодіння АДРЕСА_2 . Межа в межах будівель, повинна проходити паралельно, стінам будівель. Межа між будинковолодіннями АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 від точки 1, зазначеній в додатку № 2 до висновку земельно-технічної експертизи від 20 грудня 2018 року № 8762, до перетину з огорожею на в`їзді Кооперативний має проходити по прямій лінії. Точка на огорожі на в`їзді Кооперативний з якою з`єднується точка 1, знаходиться на відстані 0,85 м від місця перетину фактичної огорожі на в`їзді Кооперативний та існуючої сумісної огорожі між будинковолодіннями АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 . Відстань в 0,85 м підліковується від точки перетину в сторону будинковолодіння            АДРЕСА_2 (примітка: місце знаходження даної точки визначено технічно за матеріалами кадастрової зйомки). В решті позову відмовив. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року (повний текст якої складено 17 вересня 2021 року) у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику слід було надати нову редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), а також зазначити у прохальній частині касаційної скарги, які саме судові рішення нею оскаржуються та дату їх постановлення, а також надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху, Верховний Суд виходив з того, що у касаційній скарзі ОСОБА_1 не було зазначено конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, а також, з тексту касаційної скарги було видно, що ОСОБА_1 не погоджувалася з рішенням Дергачівського районного суду Харківської області                від 12 серпня 2020 року та постановою Харківського апеляційного суду                         від 09 вересня 2021 року. Однак, у прохальній частині касаційної скарги вона просила скасувати рішення Дергачівського районного суду Харківської області              від 12 серпня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306307600961 заявник отримала вказану ухвалу 04 листопада 2021 року.
 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду ОСОБА_1 10 листопада 2021 року подала засобами поштового зв`язку нову касаційну скаргу, в якій як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України.
 
Разом із цим, з тексту касаційної скарги видно, що ОСОБА_1 не погоджується з постановою Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року, однак у прохальній її частині вона просить скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Касаційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Як видно з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація щодо прийняття ухвали Харківського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року у справі                                № 619/3452/16 відсутня.
 
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 недоліки касаційної скарги не усунула, а саме - не уточнила прохальну частину касаційної скарги щодо оскаржуваних судових рішень.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ,              від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 393 ЦПК України питання про залишення касаційної скарги без руху суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
У відведений судом строк та станом на 14 грудня 2021 року вимоги ухвали заявником не виконано, недоліки касаційної скарги не усунуто, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому наявні підстави для її повернення заявнику.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 серпня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев