ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 652/251/21 Головуючий в І інстанції: Дригваль В.М.
Номер провадження: №22-ц/819/1847/21 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого         Майданіка В.В.,
        суддів:         Кутурланової О.В.,
                                Орловської Н.В.,
        секретар               Мельниченко А.Р.,       
  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2021 року, у складі судді Дригваль В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Асоціації фермерських господарств "Ольвія" про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати,

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2021 року ОСОБА_1  звернулася до суду із вказаним позовом до Асоціації фермерських господарств "Ольвія", в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 03.06.2021 року, просила:
--- розірвати договори оренди землі, укладені між позивачем та відповідачем 01.03.2017 року: 
– з кадастровим номером 6521880800:04:016:0036 площею 4,39 га, право оренди на земельну ділянку зареєстровано 18.04.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 20334475; 
– з кадастровим номером 6521880800:04:016:0035 площею 4,39 га, право оренди на земельну ділянку зареєстровано 29.05.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 20894343; 
--- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати по договорам оренди землі в розмірі: зерно продовольче – 3600 кг, зерно фуражне – 14400 кг, олія соняшникова – 180 кг, січка – 6 причепів або 600 шт тюків, компенсація за оранку присадибної ділянки, або у грошовій формі – 24 319,38 грн.; 
--- стягнути з відповідача на користь позивача пеню у натуральному розмірі: зерно продовольче – 4061,1 кг, зерно фуражне – 16243,2 кг, олія соняшникова – 170,28 кг. 
Також просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 

Позов обґрунтовано наступним. 
Їй на праві приватної власності належить земельна ділянка із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, площею 8,78 га, кадастровий номер 6521880800:04:001:0358, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 16.06.2010 року, реєстровий номер 290, виданий державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори, та Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ХС № 020395 від 29.10.2002 року. 
В 2017 році між нею та відповідачем АФГ "Ольвія" були укладені договори оренди землі за кадастровим номером 6521880800:04:016:0035 площею 4,39 га та 6521880800:04:001:0358 площею 4,39 га, але 23.04.2018 року дані земельні ділянки було об`єднано в одну земельну ділянку площею 8,78 га з кадастровим номером 6521880800:04:001:0358. 
Згідно договорів оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. 
18 квітня 2017 року право оренди на земельну ділянку площею 4,39 га з кадастровим номером 6521880800:04:016:0036 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та 29 травня 2017 року право оренди на земельну ділянку площею 4,39 га з кадастровим номером 6521880800:04:016:0035 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Відповідно до п.6 договорів оренди орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 3,0%, а саме 4053,23 грн, або в натуральній формі (зерно продовольче – 600 кг, зерно фуражне – 2400 кг, олія соняшникова – 30 кг, січка – 1 причіп, або 100 шт тюків, або 250 грн, оранка присадибної ділянки – 0,50 га). 
Відповідно до п.7 договорів обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Коефіцієнти індексації грошової оцінки в період з 2018 року по 2020 рік складає 1%.
Відповідно до п.9 підрозділу 6 розділу ХХ "Перехідні положення ПК України індекс споживчих цін за 2017-2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків.
Тому розмір орендної плати за земельні ділянки за 2018-2020 роки розраховується наступним чином: нормативно-грошова оцінка кожної з обох земельних ділянок складає 135 107,56 грн (п.6 договорів), розмір орендної плати складає 3% (п.3 договорів), отже розмір орендної плати за земельні ділянки у 2018, 2019 та 2020 роках складає по 8 106,45 грн (135 107,53 грн х 3% х 2).
Розрахунок орендної плати у натуральній формі повинен здійснюватися у межах розміру орендної плати.
Таким чином, несплачена орендна плата за 2018-2020 роки складає 24 319,38 грн, а тому ціна позову складає суму неоплаченої орендної плати за останні 3 роки і складає 24 319,38 грн. 
28 січня 2021 року на адресу відповідача була направлена претензія щодо несплати орендної плати за користування земельними ділянками в період з 2018 року по 2020 рік з вимогою виплатити орендну плату за користування земельними ділянками в натуральній формі (зерно продовольче – 3600 кг, зерно фуражне – 14400 кг, олія соняшникова – 180 кг, січка – 6 причепів, або 600 шт тюків, компенсація за оранку присадибної ділянки), яку відповідач отримав 05.02.2021 року. 
Відповідно до п.8 договорів оренди орендна плата вноситься у термін від 01 серпня до 01 грудня кожного року. Однак, в період з 2018 року по 2020 рік АФГ "Ольвія" не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та систематично не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками, що є підставою для розірвання договорів оренди землі. 
Крім того, відповідно до п.11 договорів оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. 
Розмір неустойки повинен розраховуватись наступним чином: (сума заборгованості) х (пеню у розмірі 0,2%) х 100% х (кількість днів прострочення оплати).
Таким чином, пеня за зерно продовольче, розмір пені у відсотках на день становить 4061,1 кг; пеня за зерно фуражне, розмір пені у відсотках на день становить 16243,21 кг та пеня за олію соняшникову, розмір пені у відсотках на день становить 170,25 кг. 
На підставі викладеного, пославшись, зокрема, на п."д" ч.1 ст.141 ЗК України, просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду першої інстанції від 09.04.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.37). 

Представник позивачки за довіреністю Марченко А.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, при цьому надала письмову відповідь на відзив (а.с.83-84) та зазначила, що орендну плату позивачка не отримувала та взагалі в період з 21.11.2019 року по 05.12.2019 року, а також з 05.03.2020 року по 16.03.2020 року та з 16.06.2020 року по 01.07.2020 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарі КНП "Криворізька міська лікарня №11", після чого проходила реабілітацію та тимчасово проживала у дочки в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Також зазначила, що фактично позивачки не було дома з листопада 2019 року та повернулася після реабілітації на початку 2021 року. Тоді вона і дізналася про те, що відповідач не сплачує їй орендну плату за оренду двох земельних ділянок. При цьому ОСОБА_1 бажає отримувати орендну плату у натуральній формі. Також вона підтвердила розмір несплаченої орендної плати за 2018-2020 роки в сумі 24 319,38 грн.

Адвокат Янковський Валерій Андрійович, діючий від імені відповідача, надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши наступне.
Вважає, що позовна заява є надуманою, необґрунтованою та такою, що вводить суд в оману. Відповідачем вчасно сплачувалася орендна плата, однак позивачка навмисно ухилялася від отримання коштів за оренду землі, про що свідчать поштові повідомлення, які повернуті на адресу відповідача із позначкою "адресат відмовився". Тому було прийнято рішення про перерахування орендної плати поштовими переказами, але позивачка діючи умисно, всіляко ухиляється від отримання плати за оренду землі, створюючи цим ситуацію, яка дискредитує орендаря, тим самим штучно створюючи умови для виникнення підстав для звернення до суду з метою розірвати договори оренди землі (а.с.42-44).

Ухвалою суду від 13.07.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.120).

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2021 року у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що твердження позивачки про те, що відповідач в період з 2018 року по 2020 рік не здійснював розрахунку за оренду земельних ділянок спростовуються належними та допустимими доказами, що відповідачем (орендарем) оплата за оренду землі в зазначений період здійснювалася без порушення вимог п.8 Договорів оренди землі від 01.03.2017 року та ст.141 ЗК України. Зокрема, відповідач неодноразово направляв на адресу позивачки пропозиції про отримання орендної плати за 2018-2020 роки, однак позивачка відмовилась від отримання поштових відправлень. Більш того, не зважаючи на це відповідач видав 22.04.2019 року касовий ордер на суму 6525,70 грн за оренду земельних паїв у 2018 році та 22.04.2019 року переказав зазначені кошти за місцем проживання позивачки, але дана сума була повернута на рахунок відповідача із зазначенням, що одержувач ОСОБА_1 відмовилася від одержання переказаних коштів. Також 17.12.2019 року відповідачем було видано касовий ордер на суму 9372,31 грн із зазначенням "орендна плата за земельні паї у 2019 році", які 18.12.2019 року переказані позивачці поштовим переказом позивачу, відомості про відмову чи отримання коштів відсутні. Крім того, 09.11.2020 року відповідачем видано касовий ордер на суму 9372,50 грн із зазначенням "орендна плата за земельні ділянки у 2020 році", які 12.11.2020 року були переказані поштовим переказом позивачці, відомості про відмову чи отримання коштів відсутні.
Також суд виходив з того, що перебування позивачки на стаціонарному лікуванні у відповідні періоди не співпадають з періодами перерахування відповідачем поштовими переказами коштів за оренду земельних ділянок. Більш того, позивачкою не надано доказів на підтвердження факту проходження реабілітації, в зв`язку з чим вона тимчасово проживала у своєї дочки в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Також суд виходив з того, що вимоги позивачки про стягнення пені у натуральній формі не відповідають умовам договорів оренди (п.11), які передбачають сплату пені за кожний день прострочення у розмірі 0,2% несплаченої суми, а не товару у натуральній формі.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому вона послалася на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин справи. 
Зокрема вказала, що суд не звернув увагу на те, що відповідач в період 2018-2020 років не виконує належним чином свої зобов`язання та систематично не сплачує орендну плату. Зокрема, кошти за 2018 рік у розмірі 6525,70 грн були перераховані поштовим переказом 22.04.2019 року, тобто з простроченням встановленого терміну.
Також зазначила, що поза увагою суду залишилось і те, що виписки із медичної карти стаціонарного хворого підтверджують те, що вона не могла отримувати орендну плату через перебування на стаціонарному лікуванні в КНП "Криворізька міська лікарня № 11", після чого проходила реабілітацію, у зв`язку з чим тимчасово проживала у своєї дочки в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Через її хворобу (ішемічний інсульт, який супроводжувався онімінням кінцівок та порушенням мови) вона не могла ходити та говорити. 
Також вказала, що доказами ухилення позивачки від отримання орендної плати суд помилково вважав відмітки листоноші в довідці про причини повернення/досилання (форма 20), за якою позивачка відмовилася від отримання, адже працівниками пошти не було дотримано процедури. Так, вказала, відмітки листоноші про відмову позивачки від отримання (а.с.52, 54) стосуються листів-пропозицій отримання орендної плати, а не поштових переказів грошових коштів за оренду від 22.04.2019р, 18.12.2019р та 12.11.2020р, як іншого виду поштових відправлень, доказів про причини неотримання яких судом не з`ясовано.
Крім того, вказала, що суд, не знайшовши підстав для розірвання договору оренди з підстав несплати/несвоєчасної сплати орендної плати, тим не менше не задовольнив вимогу про стягнення орендної плати за 2018-2020 роки, не зважаючи на те, що представником відповідача підтверджено, що орендну плату за вказаний період позивачка не отримувала.

У своєму відзиві відповідач просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Із копії паспорта громадянина України та копії картки фізичної особи – платника податків вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Блакитне Високопільського району Херсонської області, зареєстрована в АДРЕСА_1 та одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.17, 18). 

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХС №020395 від 29.10.2002 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 4,39 га, кадастровий номер 6521880800:04:016:0036, що знаходиться на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.6).

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкувала земельну ділянку площею 4,39 га, кадастровий номер 6521880800:04:016:0035, яка розташована на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). 

Відповідно до копій двох Договорів оренди землі та додатків до них 01.03.2017 року між АФГ "Ольвія" в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено два договори про оренду земельних ділянок: з кадастровим номером 6521880800:04:016:0035, площею 4,39 га та з кадастровим номером 6521880800:04:016:0036, площею 4,39 га, строком на десять років (а.с.8-10, 11-13). 

За умовами вказаних договорів:
--- Договір укладено на 10 років (п.5);
--- орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3%: у грошовій формі – 4053,23 грн; у натуральній формі – зерно продовольче – 600 кг, зерно фуражне – 2400 кг, олія соняшникова – 30 кг, січка – 1 причіп, або 100 шт тюків, або 250 грн, оранка присадибної ділянки – 0,50 га (п.6);
--- обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації (п.7);
--- орендна плата вноситься у термін від 01 серпня до 01 грудня кожного року (п.8);
--- розмір орендної плати переглядається за згодою сторін 1 раз на рік у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, змін коефіцієнтів індексації, визначених законодавством (п.10);
--- у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення (п.11);
--- передбачені права орендодавця, зокрема, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (пп.3 п.23).
--- розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п.32).
Відповідно до п.30 вказаних договорів дія договору припиняється у разі:
--- закінчення строку, на який його було укладено;
--- придбання орендарем земельної ділянки у власність;
--- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового її відчуження з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом.
Також п.30 вказаних договорів передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за:
--- взаємною згодою сторін;
--- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, встановлених законом.

Згідно акту від 01.03.2017 року ОСОБА_1 , передала АФГ "Ольвія" у користування земельні ділянки в натурі площею 8,78 га (а.с.10, 13).

Із копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 23.04.2018 року, вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано дві земельні ділянки площею по 4,39 га кожна, які розташовані на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, кадастровий номер: 6521880800:04:016:0035 та 651880800:04:016:0036, на які зареєстровано право оренди АФГ "Ольвія" на підставі двох договорів оренди землі від 01.03.2017 року кожний, державна реєстрація права оренди відповідно 29.05.2017 року та 18.04.2017 року; відповідно до заяви власника про об`єднання земельних ділянок, площа земельної ділянки становить 8,78 га, кадастровий номер 6521880800:04:001:0358, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області (а.с.14). 

Згідно копії претензії від 28.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 направила на адресу АФГ "Ольвія" претензію щодо несплати орендної плати за користування земельними ділянками. Лист направлено відповідачу цінним листом з описом вкладення (а.с.15, 16).

Позивачкою зроблено розрахунок пені у відсотках на день за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання від 19.03.2021 року, з якого вбачається, що пеня за зерно продовольче, розмір пені у відсотках на день становить 4061,1 кг; пеня за зерно фуражне, розмір пені у відсотках на день становить 16243,21 кг та пеня за олію соняшникову, розмір пені у відсотках на день становить 170,28 кг (а.с.19, 22, 23). 

Із копії відповіді відповідача на претензію від 15.02.2021 року (а.с.47, 65) вбачається, що голова правління АФГ "Ольвія" надав відповідь ОСОБА_1 на її претензію щодо несплати орендної плати від 28.01.2021 року, зазначивши, що орендна плата направлялася на її адресу поштовими переказами, так як орендодавець всіляко ухиляється від отримання поштових повідомлень АФГ "Ольвія" про необхідність прибути до відділення "Зарічне" Високопільського району Херсонської області для отримання орендної плати в натуральній формі, або в формі грошової виплати за періоди з 2018 – 2020 роки. Дану відповідь на претензію, направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , але даний лист повернувся на адресу АФГ "Ольвія" з відміткою "адресат відмовився" (а.с.48, 49, 66, 67).

Відповідно до копії пропозиції про отримання орендної плати за 2018 рік на адресу ОСОБА_1 направлено листа (березень 2018 року) за підписом голови АФГ "Ольвія" з пропозицією з`явитися до відділення "Зарічне" для отримання орендної плати за 2018 рік (а.с.50, 68). 

Згідно копії видаткового касового ордеру від 22.04.2019 року та квитанції ХД ПАТ "Укрпошта" від 22.04.2019 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 керівником АФГ "Ольвія" видано видатковий касовий ордер на суму 6525,70 грн за оренду земельних паїв у 2018 році, які у поштовому відділенні переказані на адресу ОСОБА_1 , але згідно виписки по рахунку АФГ "Ольвія", сформованого АТ "Райффайзен Банк Аваль" в період з 06.05.2019 року по 06.05.2019 року (а.с.52, 70) з`ясовано, що поштовий переказ на суму 6525,70 грн повернувся на рахунок відповідача із зазначенням "невиплачений поштовий переказ повернено ( ОСОБА_1 , одержувач відмовився), без ПДВ" (а.с.51, 69). 

Із копії пропозиції отримання орендної плати за 2019 рік (жовтень 2019 року) вбачається, що на адресу ОСОБА_1 направлено листа за підписом голови АФГ "Ольвія" з пропозицією з`явитися до відділення "Зарічне" для отримання орендної плати за 2019 рік (а.с.53, 71). 

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 17.12.2019 року та квитанції ХД ПАТ "Укрпошта" від 18.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1 керівником АФГ "Ольвія" видано видатковий касовий ордер на суму 9372,31 грн за оренду земельних паїв у 2019 році, які у поштовому відділенні переказані на адресу ОСОБА_1 18.12.2019 року (а.с.54, 72). 

Згідно копії пропозиції про отримання орендної плати за 2020 рік, здійсненої у жовтні 2020 року (а.с.55, 73) вбачається, що на адресу ОСОБА_1 направлено листа за підписом голови АФГ "Ольвія" з пропозицією з`явитися до відділення "Зарічне" для отримання орендної плати за 2020 рік, яке направлено листом з описом вкладення (а.с.56, 57, 74, 75), але даний лист повернувся на адресу АФГ "Ольвія" з відміткою "адресат відмовився" (а.с.57 на звороті, 75 на звороті).

Із копії видаткового касового ордеру від 09.11.2020 року та квитанції ХД ПАТ "Укрпошта" від 12.11.2020 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 керівником АФГ "Ольвія" видано касовий ордер на суму 9372,50 грн за оренду земельних ділянок у 2020 році, які у поштовому відділенні переказані на адресу ОСОБА_1 (а.с.58, 76).

Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого №1933/860 (а.с.85), №559/168 (а.с.86), №937/260 (а.с.87) вбачається, що позивачка знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП "Криворізька міська лікарня №11" відповідно у період:
--- з 21.11.2019 року по 05.12.2019 року;
--- з 05.03.2020 року по 16.03.2020 року;
--- з 16.06.2020 року по 01.07.2020 року.

Згідно копіям постанов Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі №652/904/18 та від 20.01.2021 року у справі №652/905/18 (а.с.107-111, 112-116) дві окремі позовні заяви ОСОБА_1 до АФГ "Ольвія" про визнання кожного з двох договорів оренди від 01.03.2017 року недійсними залишені судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій без задоволення.

       Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд повністю погодитися з висновком суду першої інстанції не може, оскільки до нього він дійшов при порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права. 

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладання договору від 04.06.2018 року, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. 

Згідно із ст.13 вказаного Закону у зазначеній редакції, договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 

Відповідно до ст.21 вказаного Закону у зазначеній редакції: 
--- орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ч.1); 
--- розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч.2); 
--- обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.3).

Згідно з ч.1 ст.32 вказаного Закону у зазначеній редакції, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту "д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати, тобто два та більше випадки.

Підставою цього позову є несплата орендної плати за 2018-2020 роки.

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі; акт надання послуги тощо. Вказані документи мають містити посилання на рік, за який виплачується орендна плата.

Суд апеляційної інстанції вважає обгрунтовними доводи позивачки щодо порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині сплати орендної плати за 2018 рік, оскільки надані відповідачем докази не підтверджують протилежне. Так, орендна плата за 2018 рік була направлена позивачці лише 22.04.2019 році, тобто з простроченням встановленого терміну (мала б бути направлена до 01.12.2018 року). Крім того, і сам розмір орендної плати (6525,70 грн), не відповідає тому, який передбачений умовами договорів (3% від нормативно-грошової оцінки землі в 135107,53грн, а саме 4053,22 грн за кожну з двох земельних ділянок, тобто на загальну суму 8106,45 грн). 

       Натомість, апеляційний суд вважає, і цьому суд першої інстанції дав належну оцінку, що з боку відповідача не виявлено порушень умов договорів оренди земельних ділянок щодо виплати орендної плати за 2019 та 2020 роки. Так, у жовтні 2019 року та у жовтні 2020 року відповідачем пропонувалось позивачці з`явитися до відділення "Зарічне" для отримання орендної плати за 2019 рік та 2020 рік відповідно. Не дочекавшись до 01.12.2019 року орендодавця, орендар (відповідач) видав 17.12.2019 року видатковий касовий ордер на її ім`я на суму 9372,31 грн як орендна плата за земельні паї у 2019 році і вказані кошти у поштовому відділенні були переказані на адресу ОСОБА_1 18.12.2019 року. Щодо пропозиції отримання орендної плати за 2020 рік, то відповідний лист повернувся на адресу АФГ "Ольвія" з відміткою "адресат відмовився". Але, не зважаючи на це, орендар (відповідач) видав 09.11.2020 року видатковий касовий ордер на ім`я позивачки на суму 9372,50 грн як орендна плата за земельні паї у 2020 році і вказані кошти у поштовому відділенні були переказані на адресу ОСОБА_1 12.11.2020 року. 

       Суд апеляційної інстанції, оцінюючи надані сторонами докази, не може вважати порушенням умов вказаних двох договорів оренди землі в частині сплати орендної плати за 2019 рік направлення орендарем (відповідачем) орендодавцю (позивачці) орендної плати за вказаний рік після 01.12.2019 року, а саме 18.12.2019 року. При цьому апеляційний суд враховує те, що позивачці пропонувалось ще у жовтні 2019 року (і це вона не спростовує) прибути для отримання орендної плати. А тому відповідач мав усі підстави вважати, що вона прибуде до 01.12.2019 року (до встановленого договором терміну внесення орендної плати) для отримання орендної плати. І лише після того, як вона не прибула для отримання орендної плати, відповідач у найбільш короткий термін, а саме 17.12.2019 року видав видатковий касовий ордер на суму 9372,31 грн за оренду земельних паїв у 2019 році, які у поштовому відділенні переказані на адресу ОСОБА_1 18.12.2019 року. Вказаний термін (17 днів, тобто з 01 по 18 грудня 2019 року) запізнення сплати орендної плати, з урахуванням обставин справи, наявності пропозиції орендодавцю про прибуття для отримання орендної плати, зробленої у жовтні 2019 року, апеляційний суд не вважає таким, який свідчить про несвоєчасну сплату орендної плати, що має наслідком розірвання договорів оренди землі. 

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недоведення позивачкою факту систематичного (два і більше рази) порушення відповідачем договорів оренди землі щодо сплати орендної плати, а тому вимога про розірвання договорів оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати є необґрунтованою. 

Разом з тим, такими, що заслуговують на увагу, на думку суду апеляційної інстанції, є доводи позивачки щодо стягнення орендної плати.

У справі відсутні докази отримання позивачкою орендної плати за спірний період (2018-2020 роки), адже за 2018 рік вона від її отримання відмовилась, що підтверджено письмовим доказом, також і за 2019 та 2020 роки слід вважати, за відсутності доказів протилежного, що вона теж відмовилась від її отримання. Про це позивачка вказує у своїй апеляційній скарзі, вказуючи, що суд, не знайшовши підстав для розірвання договору оренди з підстав несплати/несвоєчасної сплати орендної плати, тим не менше не задовольнив вимогу про стягнення орендної плати за 2018-2020 роки, не зважаючи на те, що представником відповідача підтверджено, що орендну плату за вказаний період вона не отримувала. При апеляційному розгляді справи представник відповідача підтвердив неотримання відповідачкою зі своєї вини орендної плати за 2018-2020 роки, пояснивши про відсутність спору з приводу розміру орендної плати. 

З урахуванням наведеного, вимоги позивачки про стягнення орендної плати за 2018-2020 роки є обгрунтовними.
Суд же першої інстанції на вказане уваги не звернув, належним чином не обґрунтував свій висновок про відмову в позові в частині стягнення орендної плати, відтак прийшов до помилкового висновку про відмову в позові в цій частині.

Суд апеляційної інстанції вважає, що стягнення орендної плати за 2018-2020 роки не є мірою відповідальності відповідача, за встановлених обставин, натомість це є заходом вирішення питання про стягнення орендної плати за вказаний період та припинення спору між сторонами за вказаний період щодо сплати орендної плати, яку позивачка як орендодавець з різних мотивів відмовлялася отримувати і яку наразі вона виявила бажання отримати, на що вона, за умовами договорів оренди, має повне право.

Апеляційний суд, вважаючи вимоги позивачки про стягнення орендної плати, обгрунтовними, погоджується з її розрахунком суми орендної плати в 24 319,38 грн за дві земельні ділянки за період 2018-2020 роки, оскільки вказаний розрахунок відповідає умовам договорів оренди землі та відповідачем не спростований (нормативно-грошова оцінка кожної з обох земельних ділянок складає 135 107,56 грн (п.6 договорів), розмір орендної плати складає 3% (п.3 договорів), отже розмір орендної плати за земельні ділянки у 2018, 2019 та 2020 роках складає по 8 106,45 грн (135 107,53 грн х 3% х 2), тому за три вказані роки розмір орендної плати складає 24 319,38 грн). При апеляційному розгляді до справи було долучено надану відповідачем пропозицію відповідачці про отримання орендної плати за 2018-2020 роки у розмірі 25 270,32 грн. При перегляді справи суд апеляційної інстанції виходить з меж позовних вимог.

       Що стосується вимоги позивачки про стягнення пені у натуральному розмірі, то вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 

Умови договорів оренди (п.11) передбачають, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. 

У цій справі встановлено порушення відповідачем (орендарем) умови договорів оренди землі щодо виплати орендної плати за 2018 рік, а саме порушено строк виплати (замість виплати до 01.12.2018 року відповідні кошти направлено 22.04.2019 року, тобто з запізненням на 143 дні) та порушено розмір плати (направлено орендодавцю 6525,70 грн замість необхідних 8106,45 грн, тобто з недоплатою в 1580,75 грн). Вказані кошти позивачка отримати відмовилася, а тому це має враховуватися при з`ясуванні обставин наявності чи відсутності підстав для стягнення пені.
Отже, за наявності підстав та з урахуванням встановлених обставин, мова може йти про прострочення на 143 дні сплати орендної плати в розмірі 8106,45 грн та про прострочення на 904 дні сплати 1580,75 грн (з 22.04.2019 року по 12.10.2021 року).

Апеляційний суд вважає необґрунтованою вимогу позивачки про стягнення пені у натуральному розмірі: зерно продовольче – 4061,1 кг, зерно фуражне – 16243,2 кг, олія соняшникова – 170,28 кг, адже як правильно зазначив суд першої інстанції, п.11 договорів оренди землі від 01.03.2017 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення. 

Тобто, зазначеним пунктом договорів оренди землі чітко визначено, що пеня справляється лише від несплаченої суми, а не товару у натуральній формі, а тому надані позивачкою розрахунки пені та відповідно вимогу про стягнення з відповідача такої пені суд не може прийняти до уваги, оскільки позивачкою не зазначено з якої саме суми необхідно здійснювати розрахунок такої пені.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення пені у натуральному розмірі.

Висновки суду апеляційної інстанції
       
       Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про заборгованості з орендної плати по двох договорах оренди землі від 01.03.2017 року за 2018-2020 рокислід скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині, а саме про стягнення з відповідача на користь позивачки орендної плати за 2018-2020 роки у розмірі 24 319,38 грн. В решті це ж рішення суду, відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, слід залишити без змін. Відповідно, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновків суду не спростовують. 
Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржниці на наявність доказів систематичної несплати відповідачем як орендарем орендної плати, а також на те, що суд помилково вважав відмітки листоноші доказами ухилення її від отримання орендної плати з урахуванням відсутності доказів про причини неотримання поштових переказів грошових коштів за оренду від 22.04.2019 року, 18.12.2019 року та 12.11.2020 року. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що сукупністю доказів у справі доведено відсутність систематичного (два і більше рази) порушення відповідачем договорів оренди землі щодо сплати орендної плати. Відповідні відмітки листоноші в довідці про причини повернення/досилання (щодо відмови у отриманні 06.05.2019 року поштового переказу на суму 6525,70 грн від 22.04.2019 року, відмови у отриманні пропозиції про отримання орендної плати за 2020 рік, здійсненої у жовтні 2020 року, відмови у отриманні відповіді відповідача на претензію від 15.02.2021 року), на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв як докази ухилення позивачки від отримання орендної плати і взагалі її ухилення від спіробітництва з орендарем. Адже працівники Укрпошти є незаінтересованими особами, а тому їхні дії та рішення у цій справі, за встановлених обставин, є належними доказами на підтвердження виконання відповідачем своїх обов`язків зі сплати орендної плати за 2019-2020 роки. Дійсно, матеріали справи не містять доказів про причини неотримання поштових переказів грошових коштів за оренду від 22.04.2019 року, 18.12.2019 року та 12.11.2020 року. Однак це і не спростовує факт направлення вказаних коштів відповідачем на адресу позивачки. 
Також, підлягають відхиленню й посилання скаржниці на неотримання нею орендної плати з поважної причини, оскільки вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП "Криворізька міська лікарня № 11", після чого проходила реабілітацію, у зв`язку з чим тимчасово проживала у своєї дочки в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що зазначене (лікування позивачки) в жодному випадку не може ставитися їй у вину. З іншого боку, вказані обставини можуть певним чином пояснити причини неотримання позивачкою орендної плати у відповідні дні, що, у свою чергу, знімає з відповідача вину за несплату орендної плати за 2019 та 2020 роки.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України: 
--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1); 
--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 
1) у разі задоволення позову – на відповідача;
2) у разі відмови в позові – на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

При поданні позовної заяви та апеляційної скарги позивачкою (скаржницею) було сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі відповідно 1816,00 грн (а.с.5, 32) та 2724,00 грн (а.с.145), а всього нею було понесено судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору у сумі 4540,00 грн (1816,00 грн + 2724,00 грн). 

Суд апеляційної інстанції вважає, що за обставинами справи, предмету позову та його остаточного вирішення, можна дійти висновку про те, що апеляційну скаргу по суті задоволено на 50 %, адже задоволено вимогу про стягнення орендної плати й відмовлено у задоволенні вимоги про розірвання договорів оренди землі. 

Таким чином, з урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2 270,00 грн ( 50 % від 4540,00 грн).

       Керуючись ст.ст.367, п.п.1 і 2 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково. 

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Асоціації фермерських господарств "Ольвія" про стягнення орендної плати скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Асоціації фермерських господарств "Ольвія" на користь  ОСОБА_1  заборгованість з орендної плати по договорах оренди землі за 2018-2020 роки у розмірі 24 319,38 грн. 

В решті це ж рішення суду залишити без змін. 
Стягнути з Асоціації фермерських господарств "Ольвія" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Дата складення повного тексту постанови – 18 жовтня 2021 року.

Головуючий                                _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді:                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _         О.В. Кутурланова
      
                                        _ _ _ _ _ _ _ _ _         Н.В. Орловська