УХВАЛА

08 листопада 2021 року 
Київ
справа №460/1486/20
адміністративне провадження №К/9901/37793/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стародуба О.П., суддів - Кравчука В.М., Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії та рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-   
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправними дії та рішення відповідача в частині нарахування та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком та підвищення до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року без обмеження строком додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком та підвищення до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.03.2021р. позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії згідно з  статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  з 22.05.2008 по 22.07.2011, з 01.01.2014 по 02.08.2014, з 17.07.2018, додаткової пенсії згідно з  статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  з 22.05.2008 по 22.07.2011, з 01.01.2014 по 02.08.2014.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити позивачу з урахуванням раніше виплачених сум підвищення до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат згідно з  статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  з 22.05.2008 по 22.07.2011, з 01.01.2014 по 02.08.2014, з 17.07.2018, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до частини третьої  статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  в розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 по 22.07.2011, з 01.01.2014 по 02.08.2014.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.09.2021р. апеляційну скаргу відповідача задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови в нарахуванні (перерахунку) та виплаті позивачу щомісячної доплати до пенсії, передбаченої  статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат починаючи з 03.10.2019 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести нарахування (перерахунок) та виплату позивачу, з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячної доплати до пенсії, передбаченої  статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території зони гарантованого добровільного відселення, в розмірі двох мінімальних заробітних плат починаючи з 03.10.2019 року.
Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 22.05.2008 року по 22.07.2011 року, з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року та з 01.01.2016 року по 02.10.2019 року залишено без розгляду.
15.10.2021р. до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах надійшла зазначена касаційна скарга.
Відповідно до частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), а також вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції .
Із змісту касаційної скарги вбачається, що її подано на підставі пунктів 1,2 та 4 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до яких підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у    частині першій    цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених  частинами другою  і  третьою  статті 353 цього Кодексу.
Водночас, в порушення вимог статті 328, 330 КАС України особою, яка подає касаційну скаргу, не зазначено, з яких саме передбачених частинами 2 і 3 статті 353 КАС України підстав оскаржуються судові рішення. 
Крім того, наслідком скасування судових рішень з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 КАС України є направлення справи на новий розгляд, однак у вимогах касаційної скарги скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
За таких обставин, відповідно до статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з встановленням скаржнику строку для уточнення підстав касаційного оскарження та вимог до суду касаційної інстанції.
Керуючись статтями     329, 330, 332 пунктом 3 Розділу Прикінцеві положення КАС України, 
у х в а л и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.
Встановити скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
У разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді                     
О.П. Стародуб 

В.М. Кравчук

Я.О. Берназюк