ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2021 року                                                                                      Справа № 903/355/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Демидюк О.О. 
секретар судового засідання Соколовська О.В.
за участю представників сторін:
представники - не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” на рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/21 (повний текст складено 06.08.2021, суддя А.С. Вороняк)   
за позовом Чаплинського управління водного господарства 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс”
про зобов`язання виконати умови договору поставки,
                                  
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/2 позов задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” поставити Чаплинському управлінню водного господарства нафтопродукти відповідно до договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №МШКк0815 від 29.05.2018 у наступній кількості: бензин А-92 (ДСТУ 7687:2015) – у кількості 2820 літрів; бензин А-95 (ДСТУ 7687:2015) – у кількості 1970 літрів; дизельне пальне (ДСТУ 7688:2015) – у кількості 4026 літрів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” на користь Чаплинського управлінням водного господарства 3245,07 грн судового збору.
Вказане рішення обґрунтоване тим, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної та своєчасної поставки бензину та дизельного палива, коштів не повернув, а тому у останнього виник обов`язок перед покупцем з поставки 2820 літрів бензину А-92, 1970 літрів бензину А-95, 4026 літрів дизельного палива, незалежно від того, що термін дії договору закінчився. 
Не погоджуючись із ухваленим рішенням, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить поновити процесуальний строк на оскарження, скасувати рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/21 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам даної справи; є таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення — про відмову в позові. Зокрема, скаржник зазначає, що поставка Товару відбувалася відповідно до та на умовах, встановлених договором №МШКк0815 від 29.05.2018, а саме, в асортименті, кількості та за ціною визначеною в видатковій накладній №469296 від 04.06.2018. Суд першої інстанції надав невірну юридичну оцінку обставинам справи, що призвело до прийняття рішення з помилковим застосуванням ст. 670 ЦК України. На думку скаржника, виключно впродовж дії договору, тобто до 31.12.2018 сторони могли здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки відповідно до договору, зокрема визначати асортимент товару, кількість товару (об`єм товарної партії) та ціну товару шляхом підписання видаткових накладних на товар.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” на рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/21 залишено без руху. 
22.09.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” надійшов лист на виконання вимог ухвали суду, до якого долучено платіжне доручення про сплату судового збору. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2021 поновлений строк на апеляційне оскарження. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” на рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/21. Розгляд апеляційної скарги призначений на "12" жовтня 2021 р. об 10:30 год. Зупинена дія рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/21.
30.09.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” клопотання, в якому відповідач просить апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Нафтотрейд ресурс” на рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021р. у справі №903/355/21 зупинити до набрання законної сили рішенням суду у справі №923/991/21 на підставі положень пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.
Зокрема, заявник зазначає, що фактичною підставою позову у даній справі є укладення між ТОВ “Нафтотрейд ресурс” та Чаплинським управлінням водного господарства Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №МШКк 0815 від 29.05.2018, на умовах якого ґрунтуються позовні вимоги Чаплинського управління водного господарства. Разом з тим, ТОВ “Нафтотрейд ресурс” звернулося до господарського суду Херсонської області із позовом до Чаплинського управління водного господарства про зобов`язання укласти додаткову угоду до Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №МШКк 0815 від 29.05.2018 щодо зміни ціни та кількості Товару. Ухвалою від 26.07.2021 господарський суд Херсонської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №923/991/21. Таким чином, на даний час господарським судом Херсонської області у справі №923/991/21 вирішується питання щодо внесення змін до умов Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №МШКк 0815 від 29.05.2018. Водночас, умови даного договору є фактичною підставою для позовних вимог про допоставку товару у цій справі. Отже, рішення яке буде прийняте за результатами розгляду справи №923/991/21 вплине на результат розгляду справи №903/355/21 та матиме преюдиційне значення для даної справи.
11.10.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” клопотання, в якому відповідач просить клопотання від 28.09.2021 задоволити та зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ “Нафтотрейд ресурс” на рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/21 до набрання законної сили рішенням суду у справі №923/991/21.
Зокрема, заявник зазначає, що рішенням господарського суду Херсонської області від 24.09.2021 у справі №923/991/21 в задоволенні позову відмовлено. Інформує суд, що рішення господарського суду Херсонської області від 24.09.2021 у справі №923/991/21 не набрало законної сили та оскаржене ТОВ “Нафтотрейд ресурс” в апеляційному порядку (копія апеляційної скарги та докази її надсилання суду апеляційної інстанції додаються). Оскільки, у справі №923/991/21 вирішується питання щодо внесення змін до умов Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №МШКк 0815 від 29.05.2018, а умови даного договору є фактичною підставою для позовних вимог про допоставку товару у цій справі, то існує об`єктивна неможливість повно та всебічно розглянути справу №903/355/21 до набрання законної сили рішенням господарського суду у справі №923/991/21.
В судове засідання представники сторін не з`явилися.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.269 ГПК України. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Щодо поданих клопотань про зупинення провадження у даній справі колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення                    іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
За змістом пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України  провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинене.
За змістом пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати, як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме зумовлена неможливість розгляду справи.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Як вбачається з матеріалів справи №903/355/21, предметом позову є вимога про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” поставити позивачу нафтопродукти відповідно до договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №МШКк0815 від 29.05.2018 у кількості: бензин А-92 (ДСТУ7687:2015) – у кількості 2820 л; бензин А-95 (ДСТУ 7687:2015) – у кількості 1970 л; дизельне пальне (ДСТУ 7688:2015) – у кількості 4026 л. 
В свою чергу, предметом позову у господарській справі №923/991/21, зокрема, є зобов`язання укласти додаткову угоду до Договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №МШКк 0815 від 29.05.2018.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, вищевказане клопотання ТОВ “Нафтотрейд ресурс” не містить аргументованих та переконливих мотивів доцільності зупинення провадження у справі, як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судового рішення у справі №923/991/21, так і само стосовно того, що зібрані по справі докази дійсно не дозволять встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду, що суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.
Судова колегія вважає за необхідне відзначити, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи в апеляційному порядку №923/911/21, апеляційний суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №903/355/21, адже наявні в матеріалах даної справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить правових підстав для зупинення апеляційного провадження у справі №903/355/21 до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі №923/991/21, а тому у задоволенні клопотань ТОВ “Нафтотрейд ресурс” слід відмовити.
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Як вбачається із матеріалів справи, 29.05.2018 за результатами процедури відкритих торгів, між Чаплинським управлінням водного господарства (покупець) та ТзОВ “Нафтотрейд ресурс” (постачальник) укладено договір № МШКк0815 поставки нафтопродуктів оптовими партіями (далі – договір № МШКк0815), за умовами якого постачальник зобов`язався постачати покупцю нафтопродукти партіями, а покупець - прийняти товар та оплатити його вартість на умовах договору /а.с. 5-9/.
Відповідно до пункту 2.1 договору ціна за одиницю виміру кількості товару встановлюється за погодженням сторін у видаткових накладних за товар. Ціна включає податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені чинним законодавством України. до ціни товару входить також вартість зберігання товару Постачальником на умовах, передбачених даним договором та протягом строку дії карток на пальне.  
Загальна сума договору становить: 919 672,50 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20 %: 183934,50 грн, разом сума договору становить: 1 103 607,00 грн з ПДВ (п. 2.2 договору).
Згідно специфікації товару, яка є невід`ємним додатком №1 до договору поставки №МШКк0815 від 29.05.2018 сторони погодили ціни на товар: бензин А-95 – 21,375 грн без ПДВ, бензин А-92 – 20,692 грн без ПДВ, дизельне паливо – 19,709 грн без ПДВ /а.с.10/.
У пункті 10.9 договору №МШКк0815 встановлено, що договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків – до їх повного виконання сторонами.
Договір підписано уповноваженими представниками сторін і скріплено печатками. 
Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним. Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.
В подальшому сторонами укладено три додаткові угоди до договору:
- додаткова угода №1 від 30.05.2018 до договору №МШКк0815 від 29.05.2018 за змістом якої відповідно до пп. 2 п. 4 ст. 36 ЗУ “Про публічні закупівлі”, у зв`язку із зміною роздрібних цін на ринку нафтопродуктів станом на 20 квітня 2018 року, що підтверджено ціновою довідкою, виданою Херсонською Торгово - Промисловою палатою №Ви - 75 від 16 травня 2018. Сторони домовились змінити (збільшити) ціну за одиницю товару (за 1 літр) не більше ніж на 10 відсотків, встановивши нові ціни на товар; бензин А-95 - 23,512 грн без ПДВ, бензин А-92 - 22,761 грн без ПДВ, дизельне паливо - 21,679 грн без ПДВ;
- додаткова угода №2 від 31.05.2018 до договору №М1ПКк0815 від 29.05.2018 за змістом якої відповідно до пп. 2 п. 4 ст. 36 ЗУ “Про публічні закупівлі”, у зв`язку із зміною роздрібних цін на ринку нафтопродуктів станом на 24 квітня 2018 року, що підтверджено ціновою довідкою, виданою Миколаївською Торгово - Промисловою палатою №26-0068 від 26 травня 2018. Сторони домовились змінити (збільшити) ціну за одиницю товару (за 1 літр) не більше ніж на 10 відсотків, встановивши нові ціни на товар: бензин А-95 - 25,863 грн без ПДВ, бензин А-92 - 25,037 грн без ПДВ, дизельне паливо - 23,846 грн без ПДВ;
- додаткова угода №3 від 01.06.2018 до договору №МШКк0815 від 29.05.2018 за змістом якої відповідно до пп.2 п. 4 ст. 36 ЗУ “Про публічні закупівлі”, у зв`язку із зміною роздрібних цін на ринку нафтопродуктів станом на 23 травня 2018 року, що підтверджено ціновою довідкою, виданою ДП “Державний інформаційно - аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків” №231/384 від 25 травня 2018р. Сторони домовились змінити (збільшити) ціну за одиницю товару (за 1 літр) не більше ніж на 10 відсотків, встановивши нові ціни на товар: бензин А-95 - 26,575 грн без ПДВ, бензин А-92 - 25,742 грн без ПДВ, дизельне паливо - 24,492 грн без ПДВ.
04.06.2018 сторонами, з врахуванням даних додаткових угод, було підписано видаткову накладну №469296, згідно якої відповідач поставив позивачу 11580 літрів бензину А-92, 8030 літрів бензину А-95, 16650 літрів дизельного пального, тобто, фактично було зменшено предмет закупівлі /а.с. 15/. 
Згідно з платіжним дорученням №757 від 04.06.2018 позивачем перераховано відповідачу 1 103 126,40 грн /а.с. 16/.
Враховуючи, що додаткові угоди №№1-3 визнано згідно рішення Господарського суду Волинської області від 28.04.2020 недійсними, то поставка товару мала відбуватися відповідно до та на умовах, встановлених договором №МШКк0815 від 29.05.2018, а саме, згідно специфікації товару, яка є невід`ємним додатком № 1 до договору поставки №МШКк0815 від 29.05.2018.
З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією виконати умови договору поставки № МШКк0815 від 29.05.2018 та здійснити поставку палива в обумовлених об`ємах, проте відповіді не отримав /а.с. 28/.
Оскільки ціна договору №МШКк0815 складає 1 103 607 грн, а позивачем сплачено, згідно виставленого рахунку–фактури №918 від 04.06.2018 - 1 103 126,40 грн, різниця становить 480,60 грн, останній зменшує зобов`язання за договором, яке підлягає виконанню на 24 літри дизельного пального та просить допоставити 4026 літрів дизельного пального.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із частиною першою статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Статтею 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до ст. ст. 669, 670 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає.
З вказаної норми матеріального права вбачається, що у випадку передання продавцем меншої кількості товару, котрий оплачений, покупець має право на власний розсуд вибрати спосіб захисту свого порушеного права, а саме вимагати його передання або вимагати повернення коштів, сплачених за неотриманий товар. 
Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної та своєчасної поставки бензину та дизельного палива, коштів не повернув, у останнього виник обов`язок перед покупцем з поставки 2820 літрів бензину А-92, 1970 літрів бензину А-95, 4026 літрів дизельного палива, незалежно від того, що термін дії договору закінчився, що також не було спростовано останнім. 
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Згідно частини першої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України визначено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Судом встановлено, що відповідно до згідно п. 10.9 договору встановлено, що договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків – до їх повного виконання сторонами.
У постанові Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №910/16750/18 викладено правову позицію за якою, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено частиною четвертою          статті 631 Цивільного кодексу України. Проте поняття "строк дії договору" та "строк виконання зобов`язання" не є тотожними.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, частиною першою          статті 202 Господарського кодексу України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.
Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. Аналогічну правову позицію викладено також у постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №905/2187/13 та Верховного суду від 13.02.2018 у справі №910/123/17 та від 04.05.2018 у справі №927/333/17.
Колегія суддів зважає на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами            ст. 204 Цивільного кодексу України. Закріплена зазначеною статтею ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
В даному випадку судове рішення, яким визнано недійсним договір поставки №МШКк0815 поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 29.05.2018 відсутнє, тобто вказаний Договір є чинним і підлягає виконанню сторонами.
Колегія суддів не погоджується із доводами скаржника, що сторони не визначили асортимент, кількість та ціну товару, саме шляхом підписання видаткової накладної, не приймаються судом, оскільки сторонами було погоджено усі істотні умови договору, які визначені ними у специфікаціях товару, що у додатках №№1, 2 до Договору від 29.05.2018.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Таким чином, доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафтотрейд ресурс” на рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/21 залишити без задоволення.
2. Рішення господарського суду Волинської області від 04.08.2021 у справі №903/355/21 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
4. Справу №903/355/21 повернути до господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "12" жовтня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Савченко Г.І. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Демидюк О.О.