Ухвала                                                               
 
06 грудня2021року
м. Київ
 
справа № 658/3709/18-ц
провадження № 61-8914св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І., 
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 , 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та примусове виселення без надання іншого житла.
 
Свої вимоги обґрунтовували тим, що їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У квартирі за відсутності достатніх правових підстав зареєстрована та фактично проживає  ОСОБА_3 , яка відмовляється звільнити квартиру та знятися з реєстраційного обліку, чим створює перешкоди власникам у користуванні майном.
 
Посилаючись на викладене, позивачі просили визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , а також виселити її у примусовому порядку                         з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення.
 
Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 червня               2020 року у складі судді Терещенко О. Є., позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто перешкоди у користуванні житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим в АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 .                  У задоволенні іншої частини позову відмовлено Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі мають право користуватися та розпоряджатися квартирою на їхній розсуд, оскільки остання є їхньою спільною частковою власністю відповідно до договору про визначення часток та договору про припинення права на аліменти в зв`язку                          з передачею права власності на нерухоме майно. Відповідач не є членом сім`ї позивачів, доказів свого законного перебування та користування квартирою не надала, а тому вимоги про виселення підлягають задоволенню.
 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 02 березня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу від 24 вересня 2006 року за реєстровим № 3198 не визнано недійсним, а посилання на вчинення ОСОБА_4 шахрайських дій не підтверджено вироком суду, що набрав законної сили, а тому правильним є висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування презумпції правомірності правочину до зазначеного договору купівлі-продажу та презумпції невинуватості ОСОБА_4 .
 
Разом з тим, судом не дана належна оцінка тій обставині, що після укладення                      у 2006 році договору купівлі-продажу, ОСОБА_3 понад 12 років продовжує проживати у спірній квартирі, яка є її єдиним житлом, сплачує комунальні послуги.
 
Отже, сам факт того, що ОСОБА_4 протягом понад 12 років не вимагав від ОСОБА_3 виконання умов пункту 8 договору купівлі-продажу, за яким відповідач зобов`язалась знятись з реєстрації та передати йому квартиру до 25 вересня                   2007 року, свідчить про існування між сторонами усних домовленостей щодо порядку проживання та користування відповідачем спірним житлом.
 
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є сином і дружиною ОСОБА_4 , оформивши право власності на частки у спірній квартирі у 2018 році, за певної обачності мали реальну можливість дізнатися про обтяження квартири у вигляді права користування відповідачем та передбачити характер та вагу обтяження їх майбутньої нерухомості при укладенні правочинів.
 
Крім того, відповідно до договору про припинення права на аліменти на дитину                     у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно від 20 лютого 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Каховської міської державної контори Херсонської області Гладушком К. В., ОСОБА_4 передав у власність                 ОСОБА_2 взамін припинення права на аліменти на утримання ОСОБА_2                    Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08 листопада 2006 року за реєстровим № 4135, у той час як квартира належала ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 24 вересня 2007 року за реєстровим № 3198 і ці суттєві для справи розбіжності не усунені позивачем під час розгляду справи.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У травні 2021 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі вказує на те, що суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20).
 
Інші учасники справи своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалися.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та примусове виселення без надання іншого житла, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 02 березня 2021 року призначити до судового розгляду на              15 грудня 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. В. Ступак  	
 	І. Ю. Гулейков   Г. І. Усик