Ухвала
іменем України
16 листопада 2021 року
м. Київ
справа № 991/4824/21
провадження № 51-5323ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 липня 2021 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 серпня 2021 року, 
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 липня 2021 року задоволено частково клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу та покладених обов`язків. Продовжено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із Київської області без дозволу детектива, прокурора або суду; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-яких питань із підозрюваним ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд до України; носити електронний засіб контролю.
Строк дії покладених обов`язків встановлено до 21 вересня 2021 року включно.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 серпня 2021 року ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 липня 2021 року залишено без змін. 
У касаційній скарзі порушене питання про перегляд вищевказаних судових рішень 
в касаційному порядку. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані копії оскаржених судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
В касаційній скарзі ставиться питання про перегляд ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 липня 2021 року, а також ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 серпня 2021 року, що постановлена за наслідком розгляду апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді по суті. Отже, оскарження таких судових рішень у касаційному порядку не передбачено.
За правовою позицією Конституційного Суду України (рішення №3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року), згідно з Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим. У разі обмеження права на оскарження судових рішень законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням 
у реалізацію права на судовий захист і не порушувати сутнісний зміст такого права.
Такі обмеження права на касаційне оскарження ухвал слідчого судді після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвал суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такі ухвали встановлені законодавцем в змісті статті 424 КПК. 
Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, 
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7КПК, застосовуються у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження (ч. 6 ст. 9 КПК).
За таких обставин, наявність визначених у законі обмежень щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову 
у відкритті провадження, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, які 
не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Крім того, за приписами ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржені судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 липня 2021 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 17 серпня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                  ОСОБА_3