КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 754/2204/20	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10863/2021	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.	 	
 
12 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - Семенюк Т.А
Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
при секретарі - Максюк І.Г.,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання дії протиправними та зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти, -
 
В С ТА Н О В И В :
 
У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Шевченківського РВ ДВС м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві про визнання дії протиправними та зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що 20.08.2014 року держвиконавцем Відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження №44441783 з примусового виконання виконавчого листа №2-2393 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсалбанк» коштів в розмірі 1041123,66 грн., яке 19.12.2014 року було закінчено, а виконавчий документ направлено до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.
05.02.2015 року Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження №46332284.
19.12.2018 рокупозивачем в повному обсязі погашено заборгованість за виконавчим листом №2-2393 у виконавчому провадженні №46332284, у зв`язку з чим, 12.03.2019 року ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі.
Крім цього, 12.03.2019 рокустаршим держвиконавцем Рибчинським О.В. прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 103257,41 грн та відкрито виконавче провадження №58594043 щодо стягнення з ОСОБА_2 на корить держави боргу в розмірі 103257,41 грн.
Позивач зазначає, що з 19.12.2018 року (після фактичного погашення заборгованості у виконавчому провадженні №46332284) по 11.03.2019 рокубуло безпідставно утримано з його рахунку 43156,61 грн. Вказані кошти, на думку позивача, повинні були повернутись йому як безпідставно стягнуті кошти, але були перераховані на користь держави в межах виконавчого провадження №58594043 для погашення заборгованості по виконавчому збору.
У зв`язку із викладеним просив визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Рибчинського О.В. щодо безпідставного стягнення грошових коштів з банківських рахунків ОСОБА_2 за період з 19.12.2018 року по 11.03.2019 року у виконавчому провадженні №46332284 в сумі 43156,61 грн. протиправними та зобов`язати Шевченківський РВ ДВС м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві повернути ОСОБА_2 безпідставно стягнуті кошти розмірі 43156,61 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Шевченківського РВ ДВС м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання дії протиправними та зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти залишено без задоволення.
Не погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі вважаючи, що судом порушено нормипроцесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги, що будь-які стягнення грошових коштів з рахунку (рахунків) ОСОБА_2 після 19.12.2018 року (дати погашення боргу) і до 11.03.2019 року є протиправними, оскільки були відсутні будь-які документи, щодо стягнення виконавчого збору на користь Держави і всі утримані грошові кошти за цей період знаходяться поза правовим регулюванням і відбувались без будь-яких правових підстав.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що 05 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №46332284 з примусового виконання виконавчого листа №2-2393/2013, виданого 16 червня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі боргу 1041123,66 грн. (а.с. 19)
12.03.2019 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським О.В. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №46332284 на підставі п. 9 частини 1 статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі. (а.с. 15)
12.03.2019 р. старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським О.В. прийнято постанову у виконавчому провадженні №46332284 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 103 257,41 грн.(а.с. 16)
В той же день - 12.03.2019 року, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинським О.В. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58594043 з примусового виконання постанови №46332284 від 12.03.2019 р. про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 103257,41 грн. (а.с. 13).
Судом встановлено, що 05.02.2015 року було виконавче провадження №46332284 з примусового виконання виконавчого листа №2-2393/2013 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсалбанк» коштів в розмірі 1041123,66 грн., яке закінчене 12.03.2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжних доручень та розпоряджень, які містяться у матеріалах виконавчого провадження № 46332284, на користь стягувача - ПАТ «Універсал Банк» перераховано грошові кошти у розмірі 1041123,66 грн. (а.с. 42-46,48), станом на 12 березня 2019 року - на день закінчення виконавчого провадження, на депозитному рахунку Відділу перебували надлишково стягнуті грошові кошти у розмірі 43156,61 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного управління юстиції у м.Києві Рибчинського О.В. щодо безпідставного стягнення грошових коштів з банківських рахунків ОСОБА_2 за період з 19.12.2018 р. по 11.03.2019 року у виконавчому провадженні №46332284 в сумі 43156,61 грн., суд першої інстанції правильно виходив з того, що стягнення грошових коштів з банківських рахунків ОСОБА_2 за період з 19.12.2018 р. по 11.03.2019 р. в розмірі 43156,61 грн. відбувалось у відкритому виконавчому провадженні №46332284 по примусовому виконанню рішення Деснянського районного суду м. Києва за виконавчим листом № 2-2393/2013, постанова про закінчення виконавчого провадження №46332284 прийнята 12.03.2019 року, яка не скасована і ОСОБА_2 не оспорювалась.
Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надана оцінка тим обставинам, що в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2021 року у справі № 761/24192/19 суд встановив факт, що у грудні 2018 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №46332284, оскільки такі доводи не відповідають обставинам справи.
Так, у вищезазначеному рішенні суду, встановлено, що 19.12.2018 року боржником було сплачено на користь стягувача грошові кошти у розмірі 689434,68 грн., у зв`язку з чим за п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження».
Судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження №46332284 прийнята 12.03.2019 року і на теперішній час є чинною.
 Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 також просив в порядку ст. 1212 ЦК Україниповернути йому безпідставно стягнуті кошти в розмірі 43156,61 грн.
Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Судом встановлено, що кошти в розмірі 43156,61 грн., які знаходились на депозитному рахунку відповідача на момент закінчення виконавчого провадження №46332284, були перенесені на виконавче провадження № 5894043 (стягнення виконавчого збору) та в подальшому перераховані на користь Держави. (а.с. 51, 92-94).
Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2019 року відкрито виконавче провадження №58594043 з примусового виконання постанови № 46332284 від 12.03.2019 р. про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 103257,41 грн. (а.с. 13).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 р. у справі №640/6059/19, якою залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.05.2019 р., було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного управління юстиції у місті Києві Рибчинського О.В. з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2019 щодо стягнення виконавчого збору в сумі 103257,41 грн. у виконавчому провадженні №58594043 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2019 щодо стягнення боргу в сумі 103257,41 грн. у виконавчому провадженні №58594043.
Зазначеним судовим рішенням встановлено, що постанова від 12.03.2019 року у виконавчому провадженні №58594043 ухвалена державним виконавцем на підставі постанови від 12.03.2019 року у виконавчому провадженні №466332284 про стягнення виконавчого збору та відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»,у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Крім цього, п. 7 розд. ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачає, що державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження. 
Згідно ст. 47 ч. 6 Закону України «Про виконавче провадження», стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам).
Враховуючи наявність виконавчого провадження №58594043 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 103257,41 грн, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність перенесення коштів ОСОБА_2 в розмірі 43156,61 грн з виконавчого провадження №46332284 для задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні №58594043.
Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.07.2020 рокуу справі №707/761/14-ц, що до моменту погашення боргу за постановою про стягнення виконавчого збору в органу державної виконавчої служби не було підстав для перерахування боржнику залишку коштів у виконавчому провадженні.
Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду також не спростовують.
Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги, відтак, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови виготовлений 21 жовтня 2021 року.

Головуючий 

Судді