ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 923/1804/14 (923/409/21)	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Лавриненко Л.В.
суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання - Мамчич Р.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", м. Херсон
на рішення Господарського суду Херсонської області від 08.06.2021 р. 
по справі № 923/1804/14 (923/409/21)
за позовом  ОСОБА_1 , м. Херсон
до відповідача Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", м. Херсон
про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 181  131,48 грн.

суддя суду першої інстанції: Пінтеліна Т.Г.
час та місце ухвалення рішення: 08.06.2021 р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суду Херсонської області

за участю за участю представників сторін:
від  ОСОБА_1 , м. Херсон: Плахотнюк М.О.

          Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 21.07.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", м. Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 08.06.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/409/21).
          Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.12.2014 р. порушено провадження у справі № 923/1804/14 про банкрутство Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон. 
04.09.2017 р. місцевим господарським судом відкрито процедуру санації підприємства - боржника, яка триває.
29.03.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р. в сумі 209   618,18 грн. та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 4   969,39 грн. 
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на норми КЗпП, Закону України «Про оплату праці» та зазначає, що 25.02.2021 р. його було звільнено з посади комерційного директора Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон за згодою сторін, проте при звільненні всіх належних до сплати сум він не отримав.
02.06.2021 р. ОСОБА_1 зменшив свої вимоги і просив стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 180   220,99 грн. за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 3   306,96 грн.    
08.06.2021 р. адвокат ОСОБА_1. після ознайомлення з відзивом Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон на позовну заяву повторно зменшив свої вимоги і просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 178   663,96 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 2   467,52 грн. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4   500 грн.  
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 08.06.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/409/21) позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р. в сумі 178   663,96 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 2   467,52 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4   500 грн.
Не погодившись з цим судовим рішенням, Акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон оскаржила його до Південно - західного апеляційного господарського суду.
В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що, задовольнивши частково позовні вимоги в частині стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 2   467,52 грн., суд першої інстанції неправомірно зазначив, що ця сума не увійшла до структури нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 178   663,96 грн. за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р.
Відповідно до рядку 10 «Компенсація за затримку розрахунку» довідки Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", м. Херсон про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 у лютому 2020 р., компенсацію за затримку розрахунку в сумі 3   065,25 грн. включено до рядку 22 «Залишок» до виплати заробітної плати при остаточному розрахунку в сумі 178   663,96 грн., а тому ця сума не підлягає повторному нарахуванню.
З огляду на часткове задоволення позову ОСОБА_1 , відповідач вважає також таким, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладення на нього витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4   500 грн.
Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про наявність правових підстав для скасування оскарженого судового рішення у повному обсязі.
ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечує та просить оскаржене рішення Господарського суду Херсонської області від 08.06.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/409/21) залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Відзив позивача на апеляційну скаргу містить також вимогу про покладення на Акціонерне товариство «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції сумі 4   000 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон не підлягає задоволенню, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з витягу з трудової книжки ОСОБА_1 , до лютого 2021 р. він працював в Акціонерному товаристві «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон.
Відповідно до наказу Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон від 25.02.2021 р. № 5 к/п ОСОБА_1 звільнено на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП.
У зв`язку з тим, що остаточного розрахунку по заробітній платі у день звільнення з ОСОБА_1 проведено не було, він був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.   
В силу положень ч. 7 цієї норми право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 47 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у   статті 116   цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
За приписами ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.     
Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР (зі змінами та доповненнями) оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. 
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 для визначення заборгованості по заробітній платі за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р. керувався інформацією, що містилася в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, і просив стягнути Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон грошові кошти в сумі 209   618,18 грн. 
В подальшому позивач зменшив свої вимоги до 178   663,96 грн., що відповідає інформації, наведеній відповідачем у довідці про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р.
З огляду на викладені обставини, керуючись принципом диспозитивності господарського судочинства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду Херсонської області про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі саме в сумі 178   663,96 грн.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-III (зі змінами та доповненнями) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно зі ст. 2 цього Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
За приписами ст. 34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР (зі змінами та доповненнями) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Розрахунок компенсації частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159.
Згідно з п. 2 Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 р.
Пунктом 3 Порядку визначено, що заробітна плата підлягає компенсації.
Згідно з п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.   При   цьому індекс споживчих цін у місяці за який виплачується дохід по розрахунку не включаються. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що, задовольнивши частково позовні вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 2   467,52 грн., суд першої інстанції неправомірно зазначив, що ця сума не увійшла до структури нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 178   663,96 грн. за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р., оскільки відповідно до рядку 10 «Компенсація за затримку розрахунку» довідки Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 у лютому 2020 р., компенсацію за затримку розрахунку в сумі 3   065,25 грн. включено до рядку 22 «Залишок» до виплати заробітної плати при остаточному розрахунку в сумі 178   663,96 грн., а тому ця сума не підлягає повторному нарахуванню.
Отже, з метою правильного вирішення спору суду належить встановити структуру заробітної плати ОСОБА_1 за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р.
Відповідно до ст. 1 та ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР (зі змінами та доповненнями) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
В силу приписів ст. 11 цього Закону мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, як мінімальні гарантії в оплаті праці, визначаються генеральною угодою.
Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Проаналізувавши зміст наданої Акціонерним товариством «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон довідки про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 за червень 2020 р. - лютий 2021 р., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неможливість підтвердження або спростування нею доводів відповідача про включення до суми заробітної плати позивача у відповідному періоді компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати в сумі 2   467,52 грн., оскільки матеріали справи не містять даних про структуру заробітної плати ОСОБА_1 (тарифні ставки та/або оклад, тощо), що виключає можливість перевірки правильності визначених в цій довідці сум. 
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з прошенням строків їх виплати за період з червня 2020 р. по лютий 2021 р. в сумі 2   467,52 грн.
Щодо доводів апеляційної скарги Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія», м. Херсон про те, що при розподілі судових витрат та покладенні на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4   500 грн. місцевий господарський суд мав керуватися п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в силу приписів п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 9 цієї норми у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2021 р. на адресу Акціонерного товариства «Таврійська буд вільна компанія», м. Херсон представником ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит про надання довідки про розмір заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 з відображенням всіх складових такої заборгованості, довідки про його середню заробітну плату, обчислену відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, та копії заяви позивача про звільнення.
Факт направлення цього запиту на адресу відповідача підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 19.03.2021 р., накладною від 19.03.2021 р. № 7300310986347 та описом вкладення.
Акціонерне товариство «Херсонська будівельна компанія», м. Херсон відповіді на адвокатський запит у визначений в ньому строк не надало, доказів направлення адвокату витребуваних документів до матеріалів справи не надало, у зв`язку з чим при визначенні ціни позову адвокат позивача керувалася відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
В подальшому, вже після ознайомлення зі змістом відзиву Акціонерного товариства «Херсонська будівельна компанія», м. Херсон на позовну заяву та доданих до нього документів, позивач скористався наданим йому ст. 46 ГПК України правом на зменшення своїх вимог і остаточно визначився з заявленою до стягнення сумою.
Отже, через виникнення спору з вини відповідача та у зв`язку з небажанням останнього сприяти відновленню порушених прав свого колишнього працівника шляхом надання його адвокату своєчасної та повної інформації щодо розміру та структури заборгованості по заробітній платі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий господарський суд цілком правомірно поклав на Акціонерне товариство «Херсонська будівельна компанія», м. Херсон витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4   500 грн.           
Суд апеляційної інстанції зазначає також про те, що в судових дебатах адвокатом ОСОБА_1. було зроблено заяву про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 4   000 грн.
В обґрунтування цієї вимоги адвокат посилається на додані до відзиву на апеляційну скаргу копії: договору про надання професійної правничої допомоги від 28.07.2021 р. б/н з додатком № 1, розрахункової квитанції від 28.07.2021 р. серії АААА № 2807 на суму 4   000 грн. та ордер від 28.07.2021 р. серії ВТ № 1016142.
Згідно з доданим до відзиву на апеляційну скаргу опису вкладення, перелічені документи були направлені відповідачу 09.08.2021 р.
Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. укладеного між адвокатом Плахотнюк М. О. та ОСОБА_1. договору про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 28.07.2021 р.:
1.1.          Клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання - доручення, а Адвокат відповідно до завдання - доручення Клієнта зобов`язується надати йому оплатну правничу допомогу. 
1.2.          Клієнт доручає, а Адвокат приймає доручення та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу (професійну правничу допомогу), а саме:
-          складання відзиву на апеляційну скаргу АТ «Таврійська будівельна компанія» по справі № 923/1804/14 (923/409/21);
-          представництво інтересів клієнта в Південно - західному апеляційному господарському суді по справі № 923/1804/14 (923/409/21).
Згідно з додатком № 1 до договору про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 28.07.2021 р. сторони погодили, що Клієнт за умовами договору зобов`язується сплатити на користь адвоката гонорар за професійну правничу допомогу, визначену в п. 1.2. договору в розмірі 4   000 грн.
Оплата відбувається в готівковому порядку в строк до 30.08.2021 р.
На підтвердження понесених витрат до відзиву на апеляційну скаргу додано копію розрахункової квитанції від 28.07.2021 р. серії АААА № 2807 на суму 4   000 грн.    
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Пунктом 1 ч. 2 цієї норми передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частинами 3 - 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
           1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
           2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
           3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
           4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені ОСОБА_1 до стягнення в сумі 4   000 грн. - гонорар адвоката за апеляційний перегляд справи), відповідають вимогам ч. 4 ст. 126 ГПК України і підстави для їх зменшення відсутні.

З огляду на викладені обставини, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -          

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 08.06.2021 р. у справі № 923/1804/14 (923/409/21) залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", м. Херсон  залишити без задоволення.
Стягнути з Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ЄДРПОУ 32702078, відомості про рахунки відсутні) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. в Південно - західному апеляційному господарському суді.
Доручити Господарському суду Херсонської області видати наказ, оформлений відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 29.10.2021 р.

Головуючий суддя                                                              Л.В. Лавриненко 

Судді                                                                                    О.Ю. Аленін                                                                                   

                                                                                                    М.А. Мишкіна