ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7468/21 Справа № 201/7213/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

                                       ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря - Керімової-Бандюкової Л.К., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою 
                         ОСОБА_1 , 
на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, - 

ВСТАНОВИЛА: 

       У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.
       На обґрунтування заяви зазначала, що з 18 вересня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_3 . Подружжя проживає разом, проте спільного господарства не веде. Між сторонами була домовленість щодо забезпечення дитини, проте ОСОБА_1 не надавав допомоги на утримання спільного сина.
       З огляду на зазначені обставини, просила суд видати судовий наказ, за яким стягнути з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2  аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
       13 липня 2018 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська було видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2  аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття, починаючи з 27 червня 2018 року.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 176, 20 грн.
       07 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами. 
       На обґрунтування заяви зазначала, що вказаний судовий наказ має бути скасований з підстав необгрунтованості та безпідставності вимог заявника. Вказує на те, що при постановленні оскаржуваного наказу суду не були відомі суттєві обставини справи, знаючи про які, суд прийняв би інше рішення. 
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 13 липня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.
       Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про задоволення його заяви про перегляд судового наказу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2018 року за нововиявленими обставинами, скасувати вказаний судовий наказ.
       Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які вже були в матеріалах справи на час винесення судового наказу, так і доказам, які були надані до заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.
       Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, з огляду на наступне.
       Судом встановлено, що 13 липня 2018 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська було видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2  аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття, починаючи з 27 червня 2018 року.
       Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 13 липня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими та істотними для справи обставинами, що не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи. 
       Колегія суддів погоджується із вказаним висновком районного суду та вважає його обґрунтованим з наступних підстав.
       Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
       Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
       Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
       Судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.
       У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник посилався на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 423 ЦПК України.
       Відповідно пункту 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
       Перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, колегія суддів погоджується з висновкому суду першої інстанції, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не є обґрунтованою та та відсутні підстави для його перегляду.
       В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на довідку про зареєстроване місце проживання, що на час винесення спірного судового наказу дитина була реєстрована за адресою у будинку АДРЕСА_1 . Там же зареєстрована і стягувачка ОСОБА_2 .
       Разом з цим, на дані обставини також посилалась ОСОБА_2 у своїй заяві про видачу судового наказу.
       Тобто під час видачі судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, суддею було досліджено, що дитина зареєстрована разом із заявником.
       Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст.181СК України та, відповідно, визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
       13 липня 2018 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська було видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2  аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття, починаючи з 27 червня 2018 року.
       Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року) про що зазаначає у своїй постанові Верховний Суд від 23 квітня 2020 року у справі 439/1155/18.
       Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
       Виходячи з того, що із поданої заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та долучених до неї документів не вбачається будь-яких обставин, які свідчили про наявність нововиявлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні заяви слід відмовити.
Підстав для скасування ухвали суду та постановлення нової про задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та скасування його, як про це просить заявник, не встановлено.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  - залишити без задоволення. 
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2021 року - залишити без змін. 
               
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                        Е.Л. Демченко                                                
                                                                               М.О. Макаров