Справа № 444/2901/19                                Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б. 
Провадження № 22-ц/811/378/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.
секретаря: Скакун І.А.
за участю: ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення  Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, 3-тя особа: ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення Малехівської сільської ради № 24 від 15.10.2015 "Про погодження плану та межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 "
Позов мотивувала тим, що вона проживає та є власником будинку АДРЕСА_2 . Для обслуговування житлового будинку була передана у приватну власність земельна ділянка ОСОБА_6 відповідно до рішення Малехівської сільської ради № 24 від 12.05.1994. ОСОБА_6 було видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0805 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд від 21.12.2012, власнику на той час будинку АДРЕСА_2 .
Зазначає, що 28 жовтня 2013 земельна ділянка ОСОБА_6 була відчужена їй у відповідності до договору довічного утримання /щодо земельної ділянки/. Вона є власником земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.10.2013.
Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку від 21.12.2012 згідно з актом встановлення в натурі меж земельної ділянки від точки В до точки А проходить спільна межа земельної ділянки її будинку АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_1 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.12.2006. Їхні будинки поєднані спільним заїздом до їхніх господарств.
Вказувала, що відповідачем прийнято рішення № 13 від 07.07.2015, яким надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення /відновлення меж/ земельної ділянки в натурі /на місцевості/ гр. ОСОБА_1 ОСОБА_1 отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва і обслуговування жилого будинку орієнтованою площею 0,16000 га та зобов`язувалась п. 3 вказаного рішення виготовлену та погоджену технічну документацію представити на затвердження Малехівській сільській раді.
ОСОБА_1 подала заяву до сільської ради щодо погодження плану та межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,1637 га. Перша сесія шостого демократичного скликання 15.10.2015 прийняла рішення № 24, яким погодила план та межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
Відділом містобудування та архітектури Жовківської районної адміністрації листом від 24.07.2015 за № 264 надана відповідь на звернення Малехівської сільської ради, що спільний заїзд не може бути ліквідований без згоди користувачів, а приватизація земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 можлива лише в існуючих межах.
Зазначала, що незважаючи на це, сільська рада погодила план і межі земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , що є незаконним, оскільки таким ліквідується заїзд до її господарства, який є спільним для двох будинковолодінь, передбачений правовстановлюючими документами на земельну ділянку, що передана у приватну власність для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 . Головним архітектором району підтверджено, що технічна документація з приватизації земельної ділянки повинна виготовлятись на основі містобудівної документації, в даному випадку детального плану території. Сільська рада підтверджує існування спільного проїзду, але покликається на думку депутатів, що це було їхнє рішення.
У відповідності до ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлена процедура підготовки питань на розгляд сесії сільської ради. Постійні комісії за дорученням голови ради вивчають попередньо питання, які виносять на сесію, розробляють на розгляд ради проекти рішень, готують висновки з цих питань. Станом на день прийняття рішення сільською радою було отримано висновок головного архітектора щодо невірності меж, вказаних в топографічній зйомці. В порушення процедури голова Малехівської сільської ради не подавав попередньо вивчення цього питання постійній комісії з питань земельних відносин та висновку комісія не давала. Питання за подачею голови сільської ради включають в порядок денний сесії, який запропонував погодити план земельної ділянки ОСОБА_1 і депутати голосують за цю пропозицію. Як випливає із протоколу сесії, рішення приймалось без обговорення, без наявності проектної документації. У заяві від 13.10.2015 ОСОБА_1 просила розглянути питання меж і на цій заяві стоїть резолюція - комісії надати пропозиції щодо встановлення меж. Постійна комісія з питань земельних відносин цієї заяви не розглядала, а у сільського голови вже була відповідь головного архітектора на запит, що зйомка проведена невірно і не може бути ліквідовано заїзд до господарства.
Позивачка подала до постійної комісії заяву щодо прийнятого оскаржуваного рішення. Після розгляду її заяви з виїздом на місце комісією було рекомендовано сільській раді скасувати рішення №24 від 15.10.2015 «Про погодження плану та межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 » Сільською радою на звернення повідомлено, що відповідно до протоколу № 1 засідання комісії з питань земельних відносин від 04.02.2016 надано пропозиції про скасування рішення №24 від 15.10.2015, але за результатами голосування рішення сесією про скасування рішення №24 від 15.10.2015 не прийнято без мотивації таких дій на сесії сільської ради 11.02.2016.
Зазначала, що вона є власником земельної ділянки, до якої при приватизації земельної ділянки передбачено заїзд до господарства. Оскаржуваним рішенням її право власності порушується, оскільки вона позбавляється заїзду до земельної ділянки, так як частина його згідно погодженого плану та межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , виготовленого ОСОБА_1 на виконання рішення № 13 від 07.07.2015, включена до її земельної ділянки.
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2020 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасувано рішення Малехівської сільської ради № 24 від 15.10.2015 "Про погодження плану та межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 "
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що взявши до уваги генеральний план забудови с. Малехів, план забудови садиби від 18.04.1964 та той факт, що ОСОБА_1 реалізовуючи своє право на безоплатну передачу своєї земельної ділянки у власність жодним чином не посягнула на власність чи користування земельної ділянки позивача, тому органом місцевого самоврядування було винесено законне та вмотивоване рішення. Також, діюче законодавство не обмежує право органу місцевого самоврядування на таку передачу відсутністю підпису суміжного землекористувача. Отже, вирішуючи спір, місцевий суд не в повній мірі врахував те, що непогодження відповідачем меж земельної ділянки, яке мотивоване наявністю земельного спору є формою реалізації прав останнього, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15.06.2021 до участі у справі залучено Львівську міську раду як правонаступника відповідача Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області.
Представник Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому розгляд справи проводиться в його відсутності. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення  ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 26 цього ж Закону рада в межах своїх повноважень приймає акти у формі рішень.
Відповідно до положень ст. 155 ч. 1 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо користування належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_5 на підставі договору довічного утримання від 28.10.2013 є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , що стверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.10.2013 (а.с. 29). До цього така земельна ділянка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку відповідно до рішення Малехівської сільської ради № 24 від 12.05.1994 (а.с. 30).
Земельна ділянка ОСОБА_5 межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельні ділянки поєднані єдиним спільним заїздом до двох господарств.
Рішенням Малехівськї сільськї ради Жовківського району Львівської області №13 від 07.07.2015 надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,16000 га по АДРЕСА_2 . 
Пунктом третім такого рішення передбачено виготовлену та погоджену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 представити на затвердження Малехівській сільській раді.
15.10.2015 Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області прийнято рішення № 24, яким вирішено погодити план (картографічні матеріали) та межі земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,1637 га по АДРЕСА_2 .
Встановлено, що станом на день прийняття рішення сільською радою було отримано висновок головного архітектора району відділу містобудування та архітектури Жовківської РДА від 24.07.2015 за № 264, з якого вбачається, що на представленій сільською радою топографічній зйомці існуючі межі нанесені невірно, так як спільний заїзд, що існує між ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , є у спільному користуванні двох власників. Оскільки така згода відсутня, то і розподіл неможливий. Приватизація земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 можлива лише в існуючих межах (а.с. 15).
Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрової документації та передбачає перевірку того, чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки.
Межі земельної ділянки ОСОБА_1 із суміжними землекористувачами не узгоджувались.
Згідно із ч. 2,3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків шляхом визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що прийнявши оскаржуване рішення № 24 від 15.10.2015 «Про погодження плану та межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » Малехівська сільська рада погодила розроблені проектні пропозиції, і фактично, відповідно до таких пропозицій ліквідувала спільний для ОСОБА_5 та ОСОБА_1 заїзд, частина якого мала б відходити до земельної ділянки ОСОБА_1 , чим порушила права позивача, що є правовою підставою для визнання недійсним рішення сільської ради з метою поновлення порушеного права позивача.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
       Повний текст постанови складено:23.10.2021.

Головуючий
       
Судді